Všechny aspekty našeho života ovládá méně než hrstka megakorporací.
Možná to zní přehnaně, ale od snídaně, kterou máme ráno na stole, až po matraci, na které v noci spíme, a vše,
co děláme, nosíme nebo spotřebováváme, je do značné míry závislé na těchto společnostech.
Jedná se o investiční společnosti obrovských rozměrů, které spravují největší peněžní toky na světě.
Právě oni jsou protagonisty představení, které právě prožíváme.
Abych vám nezabíral příliš mnoho času, shrnul jsem nejdůležitější informace co nejstručněji.
Jak to funguje?
Vezměme si například společnost PepsiCo, která je mateřskou společností mnoha oblíbených nealkoholických nápojů a pochutin.
Zdá se, že existuje mnoho různých konkurenčních značek, ale všechny pocházejí z továren malého
počtu společností, které mají v tomto odvětví monopol.
Mezi výrobci balených potravin je řada dalších velkých společností, jako jsou
Unilever, Coca Cola Company, Mondelez a Nestlé.
Na tomto obrázku vidíte, že prakticky každá známá značka balených potravin patří do jedné z těchto skupin.
Tento typ informací můžete snadno získat.
Můžete si je přečíst na webových stránkách příslušných značek nebo na Wikipedii.
Společnosti této velikosti jsou obvykle kótovány na burze a mají představenstvo, v němž
mají rozhodující slovo největší akcionáři.
Na webových stránkách, jako je Yahoo Finance, můžeme najít podrobné informace o společnostech,
včetně největších akcionářů těchto společností.
Vezměme si jako příklad opět společnost PepsiCo.
Vidíme, že 73,14 % akcií drží nejméně 3379 institucionálních investorů.
Patří mezi ně investiční společnosti, investiční fondy, pojišťovny, banky a v některých případech i vlády.
Podívejme se, kdo jsou největší institucionální investoři společnosti PepsiCo.
Jak je vidět, jen deset z 3379 investorů vlastní téměř třetinu všech akcií.
Celkový akciový kapitál těchto deseti předních společností má hodnotu přibližně 60 miliard dolarů.
Z těchto deseti investorů však tři vlastní více akcií než zbylých sedm.
Připomeňme si jejich jména a podívejme se, kdo vlastní nejvíce akcií společnosti Coca Cola, velkého konkurenta Pepsi.
Vidíme, že stejně jako u společnosti PepsiCo drží většinu akcií institucionální investoři.
Podívejme se na první desítku a začněme poslední z nich.
Čtyři z těchto šesti institucionálních investorů jsme viděli i v posledních šesti případech společnosti PepsiCo.
Jedná se o společnosti Northern Trust, JP Morgan Chase, Geode Capital Management a Wellington Management.
Podívejme se nyní na čtyři největší akcionáře.
Tři z nich jsme také viděli v první čtveřici ve společnosti PepsiCo.
Jsou to společnosti BlackRock, Vanguard a State Street a ještě jedna: Berkshire Hathaway.
Jedná se o čtyři největší investiční společnosti na světě.
Společnosti PepsiCo a Coca Cola nejsou žádnými konkurenty, ale i další velké společnosti, které vlastní mnoho značek,
jako například Unilever, Mondelez a Nestlé, jsou vlastněny stejnou malou skupinou institucionálních investorů,
a tyto názvy se nevyskytují pouze voblasti balených potravin.
Podívejme se například na Wikipedii, které jsou největší společnosti v technologickém sektoru.
Facebook je vlastníkem aplikací WhatsApp a Instagram.
Spolu s Twitterem jsou nejoblíbenějšími platformami sociálních médií na světě.
Alphabet je mateřskou společností všech společností Google, včetně YouTube a Gmailu, ale je také největším sponzorem a
vývojářem Androidu, jednoho ze dvou operačních systémů, na kterých běží téměř všechny chytré telefony a tablety na světě.
Dalším operačním systémem je IOS od společnosti Apple.
Když k těmto třem společnostem přidáme ještě Microsoft, zjistíme, že software, na kterém jsou závislé téměř všechny počítače,
tablety a chytré telefony na světě, vyrábějí čtyři společnosti.
Podívejme se, kdo vlastní nejvíce akcií těchto silných společností.
V případě Facebooku vidíme, že více než 80 % akcií drží institucionální investoři.
Jedná se o stejná jména, s nimiž se setkáváme v potravinářském průmyslu.
I zde jsou v čele stejní investoři.
Vidíme je u Applu, ale také u jeho velkého konkurenta Microsoftu.
Když se podíváme na všechny ostatní společnosti, které dominují technologickému průmyslu a vyrábějí naše počítače,
televizory, chytré telefony a domácí spotřebiče, vidíme, že velkou část akcií vlastní stejní velcí investoři.
Tento malý klub investičních společností, bank a investičních fondů je také největším akcionářem v primárních
průmyslových odvětvích, z nichž pocházejí naše suroviny.
Pokud si na Wikipedii vyhledáme největší těžební společnosti na světě, zjistíme, že jejich akcionáři
jsou stejní institucionální investoři jako všude jinde.
Totéž platí pro největší světové zemědělské společnosti, na nichž závisí celý náš potravinářský průmysl.
Patří jim například Bayer, mateřská společnost Monsanta, největšího světového výrobce osiv, který vyrábí 90 % všech
bavlníkových semen na světě a většinu všech ostatních osiv.
Ať už se jedná o největší světové výrobce solárních modulů nebo největší ropné
rafinerie, jejich akcie spravují stejné společnosti.
Vlastní tabákové společnosti, které vyrábějí všechny oblíbené značky tabáku na světě.
Vlastní však také všechny velké farmaceutické společnosti a vědecké ústavy, které léky vyrábějí.
Vlastní společnosti, které vyrábějí naše kovy a suroviny, a celý automobilový, letecký a zbrojní
průmysl, v němž se tyto kovy a suroviny zpracovávají.
Vlastní společnosti, které vyrábějí naši elektroniku.
Vlastní velké obchodní domy a online tržiště.
A dokonce i platební prostředky, kterými platíme za jejich produkty.
Jak jsem vám již řekl, těmito institucionálními investory jsou především investiční společnosti, banky a pojišťovny.
Na druhé straně je vlastní také akcionáři.
A co je na tom nejúžasnější?
Všichni tito institucionální investoři vlastní akcie ostatních a dohromady tvoří
obrovskou síť, kterou můžeme přirovnat k pyramidě.
Menší institucionální investoři patří větším investorům, kteří zase patří ještě větším investorům.
Neviditelnou špičku této pyramidy tvoří pouze dvě společnosti, jejichž jména jsme již mnohokrát viděli:
Jsou to společnosti Vanguard a BlackRock.
Síla těchto dvou společností je pro nás téměř nepředstavitelná.
Nejenže jsou největšími institucionálními investory ve všech významných společnostech na světě, ale vlastní
také ostatní institucionální investory v těchto společnostech, což jim dává naprostý monopol.
Podle zprávy agentury Bloomberg, jedné z nejuznávanějších světových institucí v oblasti finančních dat a analýz, odborníci
odhadují, že tyto dvě společnosti budou do roku 2028 společně spravovat investice v hodnotě přibližně
20 bilionů dolarů a vlastnit téměř vše na planetě.
Tentýž Bloomberg označil společnost BlackRock za čtvrtou ruku vlády, protože je jediným nevládním subjektem, který udržuje úzké
vztahy s federálními bankami, známými také jako centrální banky.
Společnost BlackRock nejenže půjčuje peníze Bundesbanken, ale je také jejím nejdůležitějším poradcem a
vývojářem počítačového systému, který Bundesbanken používá.
Desítky zaměstnanců společnosti BlackRock zastávaly vysoké pozice v Bílém domě za Bushovy a Obamovy
administrativy a v současnosti za vlády Joea Bidena.
Generální ředitel společnosti BlackRock Larry Fink je vítaným hostem mnoha hlav států a politiků - a je to pochopitelné.
Je tváří společnosti, která tahá za nitky.
Ale Larry Fink netahá za nitky sám.
Samotná společnost BlackRock je vlastněna akcionáři.
Když se podíváme na to, kdo jsou tito akcionáři, dojdeme ke zvláštnímu závěru.
Vidíme, že největším akcionářem společnosti BlackRock je Vanguard. A tady to začíná být temné.
Samotná společnost Vanguard má jedinečnou strukturu, která znemožňuje rozpoznat, kdo jsou její akcionáři nebo klienti.
Elita, která vlastní Vanguard, nechce, aby kdokoli věděl, že je vlastníkem nejmocnější společnosti na světě.
Ale samozřejmě je to
Pro ty, kteří jsou ochotni se do toho podívat, to není žádné tajemství.
Podle zpráv Oxfamu a Bloombergu má 1 % světové populace více peněz než zbylých 99 %.
Ti, kdo vlastní nejmocnější společnost na světě, jsou samozřejmě také nejbohatší z tohoto 1 %.
Jinými slovy, patříte k 0,001 %.
To znamená, že Vanguard je v rukou nejbohatších rodin na světě.
Pokud studujeme jejich historii, zjistíme, že tyto rodiny byly vždy na vrcholu pyramidy, některé
dokonce již dlouho před začátkem průmyslové revoluce.
Ale abych nezabíhal do přílišných podrobností, chtěl bych jen upozornit, že mnohé z těchto rodin patří ke královským
rodům a že jsou zakladateli našeho bankovního systému, Spojených národů a všech průmyslových odvětví na světě.
Tyto rodiny nikdy neztratily svou moc, ale kvůli rostoucí světové populaci se musely schovat za investiční společnosti,
jako je Vanguard, jejichž největšími akcionáři jsou soukromé fondy a charitativní organizace těchto rodin.
Jsou spojovacím článkem mezi byznysem, politikou a médii, což vede ke značnému střetu zájmů.
Na první pohled to však není příliš patrné.
Neziskové organizace, známé také jako nadace, jsou organizace, které jsou závislé na darech a
nemusí zveřejňovat, od koho tyto dary dostávají.
Tyto peníze mohou investovat do čehokoli a nemusí platit daň ze zisku, pokud je reinvestují
do dalších projektů, na kterých se podílejí.
Neziskové organizace mohou přesunout stovky miliard dolarů od neviditelných investorů.
Podle zprávy australské vlády jsou proto neziskové organizace ideální pro financování
teroristických skupin a praní velkých částek peněz.
Nadace a fondy rodin na vrcholu jednoprocentní hierarchie se co nejvíce skrývají v zákulisí.
V případech, které mají velký ohlas a přitahují pozornost, se však obracejí na nadace filantropických rodin,
které jsou v žebříčku níže, ale jsou také velmi bohaté.
Jedná se o Nadaci Billa a Melindy Gatesových, Open Society Foundations kontroverzního
multimiliardáře George Sorose a Clinton Foundation.
Krátký úvod, abyste si udělali představu o velikosti těchto základů.
Podle oficiálních internetových stránek Světového ekonomického fóra je Gatesova nadace největším dárcem Světové
zdravotnické organizace poté, co prezident Donald Trump v roce 2020 zastavil financování WHO ze strany USA.
Díky tomu je Gatesova nadace jednou z nejvlivnějších organizací na světě ve všech oblastech týkajících se našeho zdraví.
Gatesova nadace úzce spolupracuje s 16 největšími farmaceutickými společnostmi na světě, včetně společností Pfizer,
AstraZeneca, Johnson & Johnson, BioNTech a Bayer, a právě jsme zjistili, kdo vlastní nejvíce akcií těchto společností.
Bill Gates byl všechno jiné než chudý počítačový maniak, který se stal jedním z nejbohatších lidí na světě.
Pocházel totiž z filantropické rodiny, která stejně jako on pracoval pro absolutní elitu.
Bill je zakladatelem společnosti Microsoft, kterou vlastní společnosti BlackRock, Vanguard a donedávna Berkshire Hathaway.
Myslím, že další téma by mělo začít otázkou.
Náhodný člověk jako já, který má jen velmi malé zkušenosti se střihem videa a používá starý notebook, může během 20
minut objektivně prokázat, že pouhé dvě společnosti mají naprostý monopol na všechna průmyslová odvětví na světě.
To vyvolává zřejmou otázku: Proč o tom média neinformují?
Tuto odpověď získáme opět z Wikipedie.
Přibližně 90 % mezinárodních médií vlastní devět mediálních konglomerátů.
Společností vlastněných těmito mediálními konglomeráty je příliš mnoho na to, abychom je vyjmenovali.
Největšími akcionáři jsou podle očekávání společnosti Vanguard a BlackRock.
Mohl bych pokračovat hodiny a ukázat, že téměř ve všech zemích světa jsou místní média v rukou těchto
konglomerátů, které zase vlastní naši institucionální investoři nebo extrémně bohaté a mocné elitní rodiny.
Například ve Velké Británii vlastní prakticky všechny populární noviny a časopisy společnosti
Daily Mail Group, Reach a již zmíněná News Corp.
V Nizozemsku jsou všechna média v rukou společností "de Persgroep", Mediahuis a Bertelsmann.
A v Německu kontroluje všechna média buď německá vláda, ProSiebenSat1, Axel Springer a opět
Bertelsmann, což je rovněž konglomerát nebývalé velikosti.
Bertelsmann je nejen mateřskou společností největšího světového knižního vydavatelství Penguin Random House a vlastníkem a
zakladatelem hudební skupiny BMG Music, ale prostřednictvím své dceřiné společnosti RTL, která má 67 televizních
kanálů, deset streamovacích platforem a 38 rozhlasových stanic, ovládá také velkou část evropských médií.
Kromě RTL vlastní Bertelsmann také velkou část francouzských mainstreamových médií a spolu s Media Set, mocným italským
konglomerátem bývalého prezidenta Berlusconiho, který ovládá většinu italských mainstreamových médií,
vlastní také všechny populární španělské televizní kanály.
Různá zpravodajská média nevytvářejí své zprávy sama, ale využívají informace a snímky od zpravodajských
agentur, jako jsou Reuters, nizozemská ANP a francouzská AFP.
Tyto organizace nejsou nezávislé.
Hlavní novináři a redaktoři, kteří pracují pro naše média nebo pro tyto tiskové agentury, jsou spojeni s významnými
novinářskými organizacemi, jako je Evropské novinářské centrum.
Evropské novinářské centrum je jedním z největších sponzorů projektů souvisejících s médii v Evropě.
Pro novinářské analýzy a názory využívají všechna významná světová média Project Syndicate, nejmocnější organizaci ve svém oboru.
Dodává 506 nejdůležitějších médií ve 156 zemích.
Project Syndicate a organizace, jako je Evropské novinářské centrum, jsou spolu se zpravodajskými agenturami
spojovacím článkem mezi různými médii na celém světě.
Když hlasatelé čtou zprávy od svých telemostů, je velká pravděpodobnost, že text pochází od jedné z těchto organizací.
Výsledkem je, že celosvětové mediální pokrytí je často synchronizované.
Podívejme se, kdo jsou organizace, které spolu se zpravodajskými agenturami produkují naše zprávy.
V Project Syndicate se setkáváme s Nadací Billa a Melindy Gatesových, Nadací Open Society
Foundation a Evropským žurnalistickým centrem.
Dále pak samotné Evropské novinářské centrum.
I zde se objevují nadace Gates Foundation a Open Society Foundation, které dostávají velké dary od Facebooku,
Googlu, nizozemského ministerstva školství, kultury a vědy a nizozemského ministerstva zahraničních věcí.
Organizace, které jsou v centru našeho informačního toku, jsou financovány neziskovými
organizacemi téže elity, která ovládá všechna média.
Část peněz z našich daní však jde i těmto organizacím.
Elita, která ovládá každý aspekt našeho života, až po informace, které dostáváme, je závislá na nepředstavitelné koordinované
spolupráci, která propojuje všechna různá průmyslová odvětví na Zemi a zajišťuje, že všechna pracují v zájmu elity.
Děje se tak na Světovém ekonomickém fóru, jedné z nejvýznamnějších organizací na světě.
Na každoročním setkání v Davosu se scházejí ředitelé největších světových společností spolu s hlavami
států, politiky a dalšími vlivnými osobnostmi a organizacemi, jako jsou UNICEF a Greenpeace.
Ve správní radě WEF zasedá bývalý viceprezident USA a "guru klimatických změn" Al Gore, generální ředitel společnosti
BlackRock Larry Fink, prezidentka Evropské centrální banky Christine Lagardeová, ředitelka CERN Fabiola Gianottiová,
jordánská královna, ředitel Mezinárodního výboru Červeného kříže Peter Maurer a mnoho dalších
politiků a ředitelů nejvlivnějších světových společností.
Wikipedia uvádí následující:
"Podle kritiků je WEF ekonomickým fórem, kde mohou nejbohatší firmy vyjednávat s jinými firmami nebo s politiky.
Pro mnoho účastníků je smyslem WEF spíše osobní prospěch než řešení globálních problémů."
Že mají tito kritici WEF pravdu, se rychle ukáže, když se podíváme, kdo jsou nejdůležitější
partneři, kteří tvoří téměř 71 % rozpočtu WEF.
Jedná se o společnosti BlackRock, The Open Society Foundations, The Bill & Melinda Gates Foundation a mnoho
dalších velkých společností, jejichž akcie Vanguard a BlackRock přímo či nepřímo vlastní.
Prezidentem a zakladatelem WEF je Klaus Schwab, německý profesor a podnikatel.
Ve své knize "Velký reset" podrobně popisuje plány své organizace.
Podle Schwaba by naše stará společnost měla být nahrazena novou, v níž se země vzdají své suverenity ve prospěch všeobjímající
světové vlády, v níž lidé nic nevlastní, jen pracují pro stát a na oplátku dostávají bydlení,
zdravotní péči a všechny ostatní základní potřeby.
O novém světovém řádu jste toho už asi slyšeli hodně.
Média by nás ráda přesvědčila, že jde o téma pro konspirační teoretiky, přestože prezidenti jako George Bush starší,
Nelson Mandela a Bill Clinton o tom mluvili po celé generace.
Tyto významné osobnosti, které kromě Mandely patřily za svého života ke špičce elity,
nejsou jediné, kdo sní o všemocné světovládě.
V roce 2015 představila OSN kontroverzní Agendu 2030, která je téměř totožná s Velkým resetem Klause Schwaba.
Podle vlastních slov chtějí OSN a Schwab zajistit, aby do roku 2030 na planetě již nebyla chudoba, hlad, znečištění a nemoci.
Zní to jako dobrý plán, dokud si nepřečtete drobné písmo.
Myšlenka je taková, že Agendu 2030 bychom měli zaplatit my, občané.
Stejně jako se po nás nyní chce, abychom se vzdali svých základních práv ve prospěch veřejného
zdraví, bude se po nás chtít, abychom se vzdali své prosperity ve prospěch boje proti chudobě.
Nejedná se o konspirační teorie. Můžete si je sami přečíst na oficiálních webových stránkách.
Stručně řečeno, jde o toto:
OSN chce vzít peníze z daní všech západních zemí a dát je megakorporacím elit, které pak mají za úkol obnovit společnost.
Pro tento obrovský projekt je zapotřebí světová vláda, říká OSN, a ta si dala za úkol být touto světovou vládou.
Stejně jako Schwab se i OSN domnívá, že pandemie je ideální příležitostí k urychlení realizace Agendy 2030.
Je znepokojující, že WEF a OSN otevřeně přiznávají, že pandemie a jiné katastrofy považují za příležitost k transformaci
společnosti, zvláště když jsme viděli, že elita má k dispozici všechny prostředky k tomu, aby nás
přesvědčila o existenci pandemie, a dokonce ji vytvořila.
Elity se s námi rozhodně nehodlají dělit o své bohatství.
Ve skutečnosti jsou upřímní ve svých plánech vzít nám všechno do posledního kousku.
Snad však nyní pochopíte, že nový světový řád nebo všeobjímající světová vláda je pro malou elitu jediným způsobem,
jak si udržet moc nad stále rostoucí světovou populací.
Společnosti jako BlackRock a Vanguard nemají prospěch ze státních hranic, dovozních daní a skutečné rozmanitosti.
Jen díky strachu a mediální manipulaci si mohou udržet svůj vliv na nás všechny.
Elity nemají v úmyslu vyléčit nás z nesčetných nemocí, které jsme si přivodili toxickými potravinami, jež produkují.
A znečištění životního prostředí, které způsobila.
Protože kdybychom neonemocněli, celý farmaceutický průmysl by se zhroutil.
"Nic se neprodává tak dobře jako strach" je motto špičkových virologů, jako je Mark van Ranst.
Doufám, že tě tímto videem oslovím a zmenším tak stále se zvětšující vzdálenost mezi námi.
Pouze pokud budeme rozděleni, může si elita udržet svou moc nad námi.
Největší strach elity je, že si uvědomíme, co se na Zemi skutečně děje.
A jediným způsobem, jak tomu může elita zabránit, je cenzura.
Zabránění kontaktu s lidmi.
Neustálé hanobení politických oponentů nebo odpůrců.
A použití hrubé síly.
Plány elity jsou jasné, stejně jako bezohledný způsob, jakým je hodlá uskutečnit.
Pokud to dovolíme, vznikne na troskách toho, co jsme kdysi znali, nová společnost.
Nová společnost, ve které nebudeme vlastnit nic, dokonce ani vlastní dům.
Elita chce zajistit, aby od nynějška do roku 2030 vše, co vlastníte nyní, patřilo jí.
To vyžaduje zničující hospodářskou krizi.
Střední třída, která je páteří společnosti, je napadána jako první.
Podnikatelé jsou nuceni převzít obrovské dluhy, což nakonec vede k tomu, že přijdou o veškerý svůj majetek.
Poté se situace bude rychle vyvíjet.
Banky se zhroutí, hotovost přestane existovat a jediným způsobem, jak se vyhnout hladomoru, bude přijmout státní podporu,
která bude vázána na splnění různých podmínek, jako je očkovací průkaz a vzdání se veškerého soukromého majetku.
Vzhledem k tomu, že podnikatelé jsou první na ráně, mnoho ostatních krizi nepocítí okamžitě.
Lidé zůstávají rozděleni mezi sebou, dokud není příliš pozdě.
To není scénář soudného dne, který jsem si vymyslel.
Je to prostě Velký reset, Nový světový řád, který byl připravován po mnoho generací a důkladně
testován ve všech komunistických diktaturách na světě.
Ale může to jít i jiným směrem a místo Velkého restartu můžeme nastolit Velké probuzení a vytvořit svět, ve kterém
nikdo nebude hladovět a ve kterém budeme moci žít ve svobodě mezi sebou navzájem a s přírodou udržitelným způsobem.
To není idealistické snění.
Vždy existovaly síly, které se snažily zlomit moc elity, ale až donedávna byly naše komunikační prostředky vždy
nedostatečné k tomu, aby uvedly do pohybu masovou síť.
Elita nás vždy informovala o objevech géniů, jako byl Tesla, který byl v oblasti čisté a bezplatné energie velmi pokročilý.
Nebo doktor Rife, který pomocí rádiových vln vyléčil nejméně 16 pacientů v terminálním stádiu rakoviny,
než stejně jako Tesla za podezřelých okolností zemřel.
Nebo Henry Ford, který v roce 1941 vyrobil automobil z bioplastu, který se ukázal být pevnější než ocel.
Elita nám zatajila nespočet takových technologií, protože představují hrozbu pro její monopoly ve všech odvětvích.
Byly to technologie, které by nám daly svobodu a ohrozily moc elit, která je založena na
našem strachu a závislosti na jejich produktech.
To nejsou konspirační teorie, ale fakta.
Chci říci, že se nám všem otevírá svět nových možností, kde není chudoba, znečištění, nemoci ani
války a kde vlády pracují pro dobro lidí, a ne naopak.
Vyléčí se nespočet nemocí, které farmaceutickému průmyslu vynášejí stovky miliard dolarů.
Nikdo nemusí pracovat, aby vedl důstojný život.
Lidé už nebudou žít ve strachu ze lží médií, farmaceutického průmyslu, klimatické lobby a politiků.
To vše je na obzoru, ale nejprve musíme projít bouří a rozpoznat, co je skutečným problémem naší společnosti.
Tady začíná naše cesta, která bude těžká, ale půjdeme po ní společně a budeme si pomáhat, když padneme.
Nebudeme se bát. Jsme 99 %.