Menej ako hŕstka megakorporácií ovláda všetky aspekty nášho života.
Možno to znie prehnane, ale od raňajok, ktoré máme ráno na stole, až po matrac, na ktorom spíme v noci, a všetko,
čo medzitým robíme, nosíme alebo konzumujeme, je do veľkej miery závislé od týchto spoločností.
Ide o investičné spoločnosti obrovských rozmerov, ktoré spravujú najväčšie peňažné toky na svete.
Sú protagonistami predstavenia, ktoré práve zažívame.
Aby som vám nezaberal príliš veľa času, zhrnul som najdôležitejšie informácie čo najstručnejšie.
Ako to funguje?
Vezmite si napríklad spoločnosť PepsiCo, ktorá je materskou spoločnosťou mnohých obľúbených
nealkoholických nápojov a občerstvenia na svete.
Zdá sa, že existuje mnoho rôznych konkurenčných značiek, ale všetky pochádzajú z tovární malého
počtu spoločností, ktoré majú v tomto odvetví monopol.
Medzi výrobcami balených potravín je niekoľko ďalších veľkých spoločností, ako napríklad
Unilever, Coca Cola Company, Mondelez a Nestlé.
Na tomto obrázku vidíte, že prakticky každá známa značka balených potravín patrí do jednej z týchto skupín.
Tento typ informácií môžete ľahko získať.
Môžete si ich prečítať na webových stránkach príslušných značiek alebo na Wikipédii.
Spoločnosti tejto veľkosti sú zvyčajne kótované na burze cenných papierov a majú predstavenstvo, v
ktorom majú rozhodujúce slovo najväčší akcionári.
Na webových stránkach, ako je Yahoo Finance, môžeme nájsť podrobné informácie o spoločnostiach
vrátane najväčších akcionárov týchto spoločností.
Ako príklad si opäť zoberme spoločnosť PepsiCo.
Vidíme, že 73,14 % akcií vlastní najmenej 3 379 inštitucionálnych investorov.
Patria medzi ne investičné spoločnosti, investičné fondy, poisťovne, banky a v niektorých prípadoch aj vlády.
Pozrime sa, kto sú najväčší inštitucionálni investori spoločnosti PepsiCo.
Ako vidno, len desať z 3379 investorov vlastní takmer tretinu všetkých akcií.
Celkový akciový kapitál týchto desiatich popredných spoločností má hodnotu približne 60 miliárd dolárov.
Z týchto desiatich investorov však traja vlastnia viac akcií ako zvyšných sedem.
Pripomeňme si ich mená a pozrime sa, kto vlastní najviac akcií spoločnosti Coca Cola, veľkého konkurenta Pepsi.
Vidíme, že podobne ako v prípade spoločnosti PepsiCo väčšinu akcií vlastnia inštitucionálni investori.
Pozrime sa na prvú desiatku a začnime poslednou z nich.
Štyroch z týchto šiestich inštitucionálnych investorov sme videli aj v posledných šiestich akciách spoločnosti PepsiCo.
Sú to spoločnosti Northern Trust, JP Morgan Chase, Geode Capital Management a Wellington Management.
Pozrime sa teraz na štyroch najväčších akcionárov.
Troch z nich sme videli aj v prvej štvorke v spoločnosti PepsiCo.
Sú to spoločnosti BlackRock, Vanguard a State Street, a je tu ešte jedna: Berkshire Hathaway.
Ide o štyri najväčšie investičné spoločnosti na svete.
Spoločnosti PepsiCo a Coca Cola nie sú žiadnymi konkurentmi, ale aj ďalšie veľké spoločnosti, ktoré vlastnia mnohé značky,
ako napríklad Unilever, Mondelez a Nestlé, sú vo vlastníctve rovnakej malej skupiny inštitucionálnych investorov,
a tieto názvy sa nevyskytujú len v odvetví balených potravín.
Pozrime sa napríklad na Wikipédiu a zistime, ktoré sú najväčšie spoločnosti v technologickom sektore.
Facebook je vlastníkom aplikácií WhatsApp a Instagram.
Spolu s Twitterom sú najpopulárnejšími platformami sociálnych médií na svete.
Spoločnosť Alphabet je materskou spoločnosťou všetkých spoločností Google vrátane YouTube a Gmailu, ale je aj najväčším
sponzorom a vývojárom Androidu, jedného z dvoch operačných systémov, ktoré používajú
takmer všetky smartfóny a tablety na svete.
Druhým operačným systémom je IOS od spoločnosti Apple.
Ak k ostatným trom pridáme Microsoft, zistíme, že softvér, od ktorého závisia takmer všetky počítače,
tablety a smartfóny na svete, vyrábajú štyri spoločnosti.
Pozrime sa, kto vlastní najviac akcií týchto silných spoločností.
V prípade Facebooku vidíme, že viac ako 80 % akcií vlastnia inštitucionálni investori.
Ide o tie isté mená, ktoré sme videli v potravinárskom priemysle.
Aj tu sú na čele tí istí investori.
Vidíme ich v spoločnosti Apple, ale aj u ich veľkého konkurenta, spoločnosti Microsoft.
Keď sa pozrieme na všetky ostatné spoločnosti, ktoré dominujú technologickému priemyslu a vyrábajú naše počítače,
televízory, smartfóny a domáce spotrebiče, vidíme, že veľký podiel akcií vlastnia tí istí veľkí investori.
Tento malý klub investičných spoločností, bánk a investičných fondov je zároveň najväčším akcionárom primárnych
priemyselných odvetví, z ktorých pochádzajú naše suroviny.
Ak si na Wikipédii vyhľadáme najväčšie svetové ťažobné spoločnosti, zistíme, že ich akcionármi sú
rovnakí inštitucionálni investori ako všade inde.
To isté platí pre najväčšie svetové poľnohospodárske spoločnosti, od ktorých závisí celý náš potravinársky priemysel.
Vlastnia napríklad Bayer, materskú spoločnosť Monsanta, najväčšieho svetového výrobcu osív, ktorý
produkuje 90 % všetkých bavlníkových semien na svete, ako aj väčšinu všetkých ostatných osív.
Či už ide o najväčších svetových výrobcov solárnych modulov alebo najväčšie ropné rafinérie, akcie spravujú tie isté spoločnosti.
Vlastnia tabakové spoločnosti, ktoré vyrábajú všetky obľúbené tabakové značky na svete.
Vlastnia však aj všetky veľké farmaceutické spoločnosti a vedecké ústavy, ktoré vyrábajú lieky.
Vlastnia spoločnosti, ktoré vyrábajú naše kovy a suroviny, a celý automobilový, letecký a zbrojársky
priemysel, v ktorom sa tieto kovy a suroviny spracovávajú.
Vlastnia spoločnosti, ktoré vyrábajú našu elektroniku.
Vlastnia veľké obchodné domy a online trhoviská.
A dokonca aj platobné prostriedky, ktorými platíme za ich výrobky.
Ako som vám už povedal, títo inštitucionálni investori sú najmä investičné spoločnosti, banky a poisťovne.
Na druhej strane ich vlastnia aj akcionári.
A čo je na tom najúžasnejšie?
Všetci títo inštitucionálni investori vlastnia akcie jeden druhého a spolu vytvárajú
obrovskú sieť, ktorú môžeme prirovnať k pyramíde.
Menších inštitucionálnych investorov vlastnia väčší investori, ktorí zasa patria ešte väčším investorom.
Neviditeľnú špičku tejto pyramídy tvoria len dve spoločnosti, ktorých názvy sme už mnohokrát videli:
Sú to spoločnosti Vanguard a BlackRock.
Sila týchto dvoch spoločností je pre nás takmer nepredstaviteľná.
Nielenže sú najväčšími inštitucionálnymi investormi vo všetkých významných spoločnostiach na svete, ale
vlastnia aj ostatných inštitucionálnych investorov v týchto spoločnostiach, čo im dáva úplný monopol.
Podľa správy agentúry Bloomberg, jednej z najuznávanejších inštitúcií v oblasti finančných údajov a analýz, odborníci
odhadujú, že tieto dve spoločnosti budú do roku 2028 spoločne spravovať investície v hodnote približne 20
biliónov dolárov a vlastniť takmer všetko na svete.
Tá istá agentúra Bloomberg označila spoločnosť BlackRock za štvrtú ruku vlády, pretože je to jediný
mimovládny subjekt, ktorý udržiava úzke vzťahy s federálnymi bankami, známymi aj ako centrálne banky.
Spoločnosť BlackRock nielenže požičiava peniaze Bundesbanken, ale je aj ich najdôležitejším poradcom a
vývojárom počítačového systému, ktorý Bundesbanken používa.
Desiatky zamestnancov spoločnosti BlackRock zastávali vysoké funkcie v Bielom dome počas administratívy
prezidenta Busha a Obamu a v súčasnosti za vlády Joea Bidena.
Generálny riaditeľ spoločnosti BlackRock Larry Fink je vítaným hosťom mnohých hláv štátov a politikov - a je to pochopiteľné.
Je tvárou spoločnosti, ktorá ťahá za nitky.
Ale Larry Fink neťahá za nitky sám.
Samotnú spoločnosť BlackRock v skutočnosti vlastnia akcionári.
Keď sa pozrieme na to, kto sú títo akcionári, prídeme k zvláštnemu záveru.
Vidíme, že najväčším akcionárom spoločnosti BlackRock je spoločnosť Vanguard. A tu sa to stáva temným.
Samotná spoločnosť Vanguard má jedinečnú štruktúru, ktorá znemožňuje zistiť, kto sú jej akcionári alebo klienti.
Elita, ktorá vlastní Vanguard, nechce, aby niekto vedel, že je vlastníkom najmocnejšej spoločnosti na svete.
Ale to je samozrejme
Žiadne tajomstvo pre tých, ktorí sú ochotní sa na to pozrieť.
Správy organizácií Oxfam a Bloomberg ukazujú, že 1 % svetovej populácie má viac peňazí ako zvyšných 99 %.
Samozrejme, že tí, ktorí vlastnia najsilnejšiu spoločnosť na svete, sú aj najbohatšími z tohto 1 %.
Inými slovami, patríte k 0,001 %.
To znamená, že Vanguard je v rukách najbohatších rodín na svete.
Ak si preštudujeme ich históriu, zistíme, že tieto rodiny boli vždy na vrchole pyramídy, niektoré
dokonca dávno pred začiatkom priemyselnej revolúcie.
Ale aby som nezachádzal do prílišných podrobností, chcel by som len zdôrazniť, že mnohé z týchto rodín patria do
kráľovských rodov a že sú zakladateľmi nášho bankového systému, OSN a všetkých priemyselných odvetví na svete.
Tieto rodiny nikdy nestratili svoju moc, ale kvôli rastúcej svetovej populácii sa museli skryť za investičné
spoločnosti, ako je Vanguard, ktorých najväčšími akcionármi sú súkromné fondy a charitatívne organizácie týchto rodín.
Sú spojovacím článkom medzi podnikaním, politikou a médiami, čo vedie k značným konfliktom záujmov.
Na prvý pohľad to však nie je príliš viditeľné.
Neziskové organizácie, známe aj ako nadácie, sú organizácie, ktoré sa spoliehajú na dary a
nemusia zverejňovať, od koho tieto dary dostávajú.
Tieto peniaze môžu investovať do čohokoľvek a nemusia platiť daň zo zisku, pokiaľ ho
reinvestujú do iných projektov, na ktorých sa podieľajú.
Neziskové organizácie môžu od neviditeľných investorov získať stovky miliárd dolárov.
Podľa správy austrálskej vlády sú preto neziskové organizácie ideálne na financovanie
teroristických skupín a pranie veľkých súm peňazí.
Nadácie a fondy rodín na vrchole hierarchie 1 % sa čo najviac skrývajú v zákulisí.
V prípadoch, ktoré majú veľký ohlas a pútajú pozornosť, sa však obracajú na nadácie filantropických rodín,
ktoré sú v rebríčku nižšie, ale sú tiež veľmi bohaté.
Ide o Nadáciu Billa a Melindy Gatesovcov, Nadáciu otvorenej spoločnosti kontroverzného
multimiliardára Georgea Sorosa a Clintonovu nadáciu.
Krátky úvod, aby ste si vedeli predstaviť veľkosť týchto základov.
Podľa oficiálnej webovej stránky Svetového ekonomického fóra je Gatesova nadácia najväčším darcom Svetovej
zdravotníckej organizácie po tom, ako prezident Donald Trump zastavil financovanie WHO zo strany USA v roku 2020.
Vďaka tomu je Gatesova nadácia jednou z najvplyvnejších organizácií na svete vo
všetkých oblastiach týkajúcich sa nášho zdravia.
Nadácia Gatesovcov úzko spolupracuje so 16 najväčšími farmaceutickými spoločnosťami na svete, vrátane spoločností
Pfizer, AstraZeneca, Johnson & Johnson, BioNTech a Bayer, a práve sme zistili, kto vlastní najviac akcií týchto spoločností.
Bill Gates bol všetko iné, len nie chudobný počítačový maniak, ktorý sa stal jedným z najbohatších ľudí na
svete. Pochádzal z filantropickej rodiny, ktorá rovnako ako on pracoval pre absolútnu elitu.
Bill je zakladateľom spoločnosti Microsoft, ktorú vlastnia spoločnosti BlackRock, Vanguard a donedávna Berkshire Hathaway.
Myslím, že ďalšia téma by mala začať otázkou.
Náhodný človek ako ja s veľmi malými skúsenosťami so strihaním videa, ktorý používa starý notebook, môže za 20
minút objektívne dokázať, že len dve spoločnosti majú úplný monopol na všetky priemyselné odvetvia na svete.
To vyvoláva zrejmú otázku: Prečo o tom médiá neinformujú?
Túto odpoveď sme opäť získali z Wikipédie.
Približne 90 % medzinárodných médií vlastní deväť mediálnych konglomerátov.
Spoločností, ktoré vlastnia tieto mediálne konglomeráty, je príliš veľa na to, aby sme ich vymenovali.
Najväčšími akcionármi sú podľa očakávania spoločnosti Vanguard a BlackRock.
Mohol by som pokračovať celé hodiny a ukázať, že takmer v každej krajine na svete sú miestne médiá v rukách takýchto
konglomerátov, ktoré zase vlastnia naši inštitucionálni investori alebo mimoriadne bohaté a vplyvné elitné rodiny.
V Spojenom kráľovstve napríklad prakticky všetky populárne noviny a časopisy vlastnia spoločnosti
Daily Mail Group, Reach a už spomínaná News Corp.
V Holandsku sú všetky médiá v rukách spoločností "de Persgroep", Mediahuis a Bertelsmann.
A v Nemecku sú všetky médiá pod kontrolou buď nemeckej vlády, ProSiebenSat1, Axel Springer a opäť
Bertelsmann, čo je tiež konglomerát nevídanej veľkosti.
Spoločnosť Bertelsmann je nielen materskou spoločnosťou najväčšieho knižného vydavateľstva na svete Penguin Random House
a vlastníkom a zakladateľom hudobného vydavateľstva BMG Music, ale prostredníctvom svojej dcérskej spoločnosti RTL, ktorá má
67 televíznych kanálov, desať streamovacích platforiem a 38 rozhlasových staníc, kontroluje aj veľkú časť európskych médií.
Okrem RTL vlastní Bertelsmann aj veľkú časť francúzskych mainstreamových médií a spolu s Media Set, mocným talianskym
konglomerátom bývalého prezidenta Berlusconiho, ktorý kontroluje väčšinu talianskych mainstreamových médií,
vlastní aj všetky populárne španielske televízne kanály.
Rôzne spravodajské médiá nevyrábajú svoje správy samy, ale využívajú informácie a obrázky z tlačových
agentúr, ako sú Reuters, holandská ANP a francúzska AFP.
Tieto organizácie nie sú nezávislé.
Hlavní novinári a redaktori, ktorí pracujú pre naše médiá alebo pre tieto tlačové agentúry, sú spojení s významnými
novinárskymi organizáciami, ako je Európske novinárske centrum.
Európske novinárske centrum je jedným z najväčších poskytovateľov finančných prostriedkov na mediálne projekty v Európe.
Všetky významné svetové médiá využívajú Project Syndicate, najsilnejšiu organizáciu v
tejto oblasti, na publicistické analýzy a názory.
Dodáva 506 najdôležitejších médií v 156 krajinách.
Project Syndicate a organizácia ako Európske novinárske centrum sú spolu s tlačovými agentúrami
spojovacím článkom medzi rôznymi médiami na celom svete.
Keď moderátori správ čítajú správy od svojich telemostov, je veľká pravdepodobnosť, že
text pochádza od jednej z týchto organizácií.
Výsledkom je, že celosvetové mediálne pokrytie je často synchronizované.
Pozrime sa, kto sú organizácie, ktoré spolu s tlačovými agentúrami vytvárajú naše správy.
V Project Syndicate sa stretávame s Nadáciou Billa a Melindy Gatesovcov, Nadáciou otvorenej
spoločnosti a Európskym novinárskym centrom.
Potom samotné Európske novinárske centrum.
Aj tu vidíme nadácie Gates Foundation a Open Society Foundation, ktoré dostávajú veľké dary od spoločností Facebook,
Google, holandského ministerstva školstva, kultúry a vedy a holandského ministerstva zahraničných vecí.
Organizácie, ktoré sú v centre nášho informačného toku, sú financované neziskovými
organizáciami tej istej elity, ktorá ovláda všetky médiá.
Časť peňazí z našich daní však ide aj týmto organizáciám.
Elita, ktorá ovláda každý aspekt nášho života, až po informácie, ktoré dostávame, závisí od nepredstaviteľne koordinovanej
spolupráce, ktorá spája všetky rôzne odvetvia na Zemi, aby zabezpečila, že všetky budú pracovať v záujme elity.
Toto sa deje na Svetovom ekonomickom fóre, jednej z najvýznamnejších organizácií na svete.
Na výročnom stretnutí v Davose sa stretávajú generálni riaditelia najväčších svetových spoločností s hlavami
štátov, politikmi a ďalšími vplyvnými osobami a organizáciami, ako sú UNICEF a Greenpeace.
Členmi správnej rady WEF sú bývalý viceprezident USA a "guru klimatických zmien" Al Gore, generálny riaditeľ spoločnosti
BlackRock Larry Fink, prezidentka Európskej centrálnej banky Christine Lagardeová, riaditeľka CERN-u Fabiola Gianottiová,
jordánska kráľovná, riaditeľ Medzinárodného výboru Červeného kríža Peter Maurer a mnohí ďalší politici a
generálni riaditelia najvplyvnejších svetových spoločností.
Wikipedia uvádza nasledovné:
"Podľa kritikov je WEF ekonomickým fórom, na ktorom môžu najbohatšie spoločnosti
vyjednávať s inými spoločnosťami alebo s politikmi.
Pre mnohých účastníkov je cieľom WEF skôr osobný zisk než riešenie globálnych problémov."
To, že títo kritici WEF majú pravdu, sa rýchlo ukáže, keď sa pozrieme na najdôležitejších
partnerov, ktorí tvoria takmer 71 % rozpočtu WEF.
Ide o spoločnosti BlackRock, The Open Society Foundations, The Bill & Melinda Gates Foundation a mnoho
ďalších veľkých spoločností, ktorých akcie Vanguard a BlackRock priamo alebo nepriamo vlastnia.
Predsedom a zakladateľom WEF je Klaus Schwab, nemecký profesor a podnikateľ.
Vo svojej knihe Veľký reset podrobne opisuje plány svojej organizácie.
Podľa Schwaba by naša stará spoločnosť mala byť nahradená novou, v ktorej sa krajiny vzdajú svojej suverenity v prospech
všeobjímajúcej svetovej vlády, v ktorej ľudia nebudú nič vlastniť, ale budú pracovať pre štát a za to dostanú bývanie,
zdravotnú starostlivosť a všetky ostatné základné potreby.
Pravdepodobne ste už veľa počuli o Novom svetovom poriadku.
Médiá by nás chceli presvedčiť, že ide o tému pre konšpiračných teoretikov, hoci prezidenti ako George Bush starší,
Nelson Mandela a Bill Clinton o tom hovoria už celé generácie.
Tieto významné osobnosti, ktoré okrem Mandelu patrili počas svojho života k elite, nie sú
jediné, ktoré snívajú o všemocnej svetovej vláde.
V roku 2015 OSN predstavila kontroverznú Agendu 2030, ktorá je takmer totožná s Veľkým resetom Klausa Schwaba.
Podľa vlastných slov chcú OSN a Schwab zabezpečiť, aby do roku 2030 na planéte už nebola chudoba, hlad, znečistenie a choroby.
Znie to ako dobrý plán, kým si neprečítate drobné písmo.
Ide o to, že Agendu 2030 by sme mali zaplatiť my, občania.
A tak ako sa od nás teraz žiada, aby sme sa vzdali svojich základných práv v prospech verejného zdravia,
bude sa od nás žiadať, aby sme sa vzdali svojej prosperity v prospech boja proti chudobe.
Toto nie sú konšpiračné teórie. Môžete si to sami prečítať na oficiálnej webovej stránke.
Stručne povedané, ide o toto:
OSN chce vziať peniaze z daní všetkých západných krajín a dať ich megakorporáciám elity,
ktoré potom majú za úlohu obnoviť spoločnosť.
Pre tento obrovský projekt je potrebná svetová vláda, hovorí OSN, a tá istá OSN si dala za úlohu byť touto svetovou vládou.
Podobne ako Schwab, aj OSN verí, že pandémia je ideálnou príležitosťou na urýchlenie implementácie Agendy 2030.
Je znepokojujúce, že WEF a OSN otvorene priznávajú, že v pandémiách a iných katastrofách vidia príležitosť na
transformáciu spoločnosti, najmä keď vidíme, že elita má k dispozícii všetky prostriedky, aby nás
presvedčila, že ide o pandémiu, a dokonca aby ju vytvorila.
Elity sa s nami vôbec nechcú deliť o svoje bohatstvo.
V skutočnosti sú úprimní v tom, že nás chcú obrať o každý kúsok.
Ale teraz snáď pochopíte jednoduchou logikou, že nový svetový poriadok alebo všeobjímajúca svetová vláda je
jediným spôsobom, ako si malá elita môže udržať svoju moc nad stále rastúcou svetovou populáciou.
Spoločnosti ako BlackRock a Vanguard nemajú prospech z národných hraníc, dovozných daní a skutočnej rozmanitosti.
Len vďaka strachu a mediálnej manipulácii si môžu udržať vplyv nad nami všetkými.
Elity nemajú v úmysle vyliečiť nás z nespočetných chorôb, ktoré sme dostali z toxických potravín, ktoré produkujú.
A znečistenia životného prostredia, ktoré spôsobila.
Pretože ak by sme neochoreli, celý farmaceutický priemysel by sa zrútil.
"Nič nepredáva tak ako strach" je mottom špičkových virológov, ako je Mark van Ranst.
Dúfam, že sa mi podarí osloviť ťa týmto videom, aby som zmenšil stále sa zväčšujúcu vzdialenosť medzi nami.
Len ak budeme rozdelení, elita si nad nami udrží moc.
Najväčší strach elity je, že si uvedomíme, čo sa na Zemi skutočne deje.
A jediný spôsob, ako tomu môže elita zabrániť, je cenzúra.
Zabránenie kontaktu s ľuďmi.
Neustále ohováranie politických oponentov alebo disidentov.
A používanie hrubej sily.
Plány elity sú jasné, rovnako ako bezohľadný spôsob, akým ich chcú realizovať.
Ak to dovolíme, na troskách toho, čo sme kedysi poznali, vznikne nová spoločnosť.
Nová spoločnosť, v ktorej nebudeme vlastniť nič, dokonca ani vlastný dom.
Elita chce zabezpečiť, aby odteraz do roku 2030 všetko, čo vlastníte teraz, patrilo im.
To si vyžaduje zničujúcu hospodársku krízu.
Stredná trieda, ktorá je chrbticou spoločnosti, je napadnutá ako prvá.
Podnikatelia sú nútení prevziať obrovské dlhy, čo v konečnom dôsledku vedie k tomu, že prídu o všetok svoj majetok.
Potom sa veci budú vyvíjať rýchlo.
Banky sa zrútia, hotovosť prestane existovať a jedinou možnosťou, ako sa vyhnúť hladomoru, bude prijať štátnu podporu,
ktorá bude viazaná na rôzne podmienky, ako je očkovací preukaz a vzdanie sa všetkého súkromného majetku.
Keďže podnikatelia padajú ako prví, mnohí iní krízu nepocítia okamžite.
Ľudia zostávajú rozdelení medzi sebou, kým nie je neskoro.
Toto nie je scenár súdneho dňa, ktorý som si vymyslel.
Je to jednoducho Veľký reset, Nový svetový poriadok, ktorý bol pripravovaný po mnoho generácií a podrobne
testovaný v každej komunistickej diktatúre na svete.
Ale môže to ísť aj iným smerom a namiesto Veľkého prebudenia môžeme dosiahnuť Veľké prebudenie a vytvoriť svet, v
ktorom nikto nebude hladovať a v ktorom budeme môcť žiť v slobode medzi sebou navzájom a s prírodou udržateľným spôsobom.
Toto nie je idealistické snívanie.
Vždy existovali sily, ktoré sa snažili zlomiť moc elity, ale až donedávna naše komunikačné prostriedky
vždy nestačili na to, aby sa dala do pohybu masová sieť.
Elita nás vždy držala v nevedomosti o objavoch géniov, ako bol Tesla, ktorý bol v oblasti
čistej a bezplatnej energie veľmi pokročilý.
Alebo Dr. Rife, ktorý pomocou rádiových vĺn vyliečil najmenej 16 pacientov s rakovinou v terminálnom štádiu,
než zomrel, podobne ako Tesla, za podozrivých okolností.
Alebo Henry Ford, ktorý v roku 1941 vyrobil auto z bioplastu, ktoré sa ukázalo byť pevnejšie ako oceľ.
Elita pred nami zatajila nespočetné množstvo takýchto technológií, pretože predstavujú
hrozbu pre ich monopoly vo všetkých odvetviach.
Boli to technológie, ktoré by nám dali slobodu a ohrozili moc elít, ktorá je založená na
našom strachu a závislosti od ich produktov.
Toto nie sú konšpiračné teórie, ale fakty.
Chcem tým povedať, že sa nám všetkým otvára svet nových možností, kde nie je chudoba, znečistenie, choroby ani
vojny a kde vlády pracujú pre dobro ľudí, a nie naopak.
Vylieči sa nespočetné množstvo chorôb, ktoré farmaceutickému priemyslu prinášajú stovky miliárd dolárov.
Nikto nemusí pracovať, aby viedol dôstojný život.
Ľudia už nebudú žiť v strachu pred lžami médií, farmaceutického priemyslu, klimatickej loby a politikov.
To všetko je na obzore, ale najprv musíme prejsť búrkou a uvedomiť si, čo je skutočným problémom našej spoločnosti.
Tu sa začína naša cesta, ktorá bude ťažká, ale pôjdeme po nej spolu a pomôžeme si navzájom, keď padneme.
Nebudeme sa báť. My sme 99%.