Neposredno prije početka pandemije koronavirusa, njemački Bundestag je usvojio "Zakon o zaštiti od ospica" –
čime je vakcinacija praktično postala obavezna za djecu i zaposlene u zajedničkim i zdravstvenim ustanovama.
Uprkos ozbiljnim zabrinutostima u vezi s osnovnim pravima, Savezni ustavni sud je proglasio zakon iz 2022. godine ustavnim.
Društvo medicinskih stručnjaka i naučnika za zdravlje, slobodu i demokratiju (MWGFD)
osnovalo je Radnu grupu za Zakon o zaštiti od ospica.
Ova grupa, sastavljena od doktora, naučnika i pravnika, smatra da je zakon neustavan napad na fizički integritet
i roditeljska prava – i poziva na njegovo hitno ukidanje.
Danas, 15. novembra 2025. godine, ovdje u Passauu na prekrasnoj rijeci Dunav održava se novinarski simpozij MWGFD-a.
Tema: Zakon o zaštiti od ospica pod povećalom.
Kla.TV je tamo uživo i izvještava za vas!
Ispod ćete pronaći sažetak najvažnijih izjava.
"Dobrodošli na našu konferenciju za štampu na temu: Zakon o zaštiti od ospica pod lupom.
Vakcina na koju se danas fokusiramo i dalje pripada staroj klasi vakcina, gdje se određena količina antigena, u
slučaju ospica oslabljenog virusa, ubrizgava zajedno s drugim upitnim pratećim supstancama.
Međutim, ne možemo sa sigurnošću znati koliko dugo i gdje će ovaj oslabljeni virus ostati aktivan u tijelu.
I strogo govoreći, ova MMR vakcinacija zapravo podrazumijeva istovremenu injekciju tri ili čak četiri virusna soja, jer
vakcina protiv ospica više nije dostupna kao monovalentna vakcina ni u Njemačkoj ni u Evropi, već samo u trostrukoj kombinaciji
s vakcinama protiv zaušnjaka i rubeole, ili u četvorostrukoj kombinaciji koja uključuje i vakcinu protiv vodenih kozica.
Usput, ove konvencionalne vakcine, koje, kao što ćemo vam za trenutak pokazati, nisu ništa manje nego štetne ili bez
nuspojava, uskoro će biti preobražene u ovu modernu, novu mod-RNA tehnologiju, kao što
se koristi u Covid vakcinama, na poticaj SZO.
I, naravno, ovo se također mora spriječiti po svaku cijenu.
Ali sada na pozadinu našeg današnjeg projekta.
U novembru 2019. godine, nedugo prije takozvane pandemije koronavirusa, njemački parlament je pod hitno
usvojio zakon pod vodstvom ministra zdravstva Jensa Spahna, koji je potom stupio na snagu u martu 2020. godine.
Ovaj takozvani Zakon o zaštiti od ospica uključuje de facto obavezno cijepljenje protiv ospica za svu djecu od njihove prve
godišnjice života koja pohađaju vrtiće, jaslice ili škole, te za sve osobe rođene nakon 1970. godine ako žele
raditi u ustanovama zajednice ili zdravstvenim ustanovama.
Prema preporukama STIKO-a , vakcinu protiv ospica treba primijeniti dva puta, tj. djeci u dobi od 11
i 15 mjeseci, a u nedostatku imuniteta, vakcinaciju treba ponoviti kako dijete odrasta.
Dakle, svake godine pogođena je čitava kohorta rođenih – u Njemačkoj to je između 650.000 i 700.000 roditelja sa
svojom malom djecom – što, usput, farmaceutskim kompanijama donosi desetine miliona profita svake godine.
I uprkos činjenici da ovaj zakon uključuje ozbiljna kršenja važnih temeljnih prava, kao što je pravo na fizički integritet
utvrđeno u članu 2 Osnovnog zakona, ili roditeljska prava utvrđena u članu 6, ovaj je zakon čak potvrđen
kao navodno ustavan u julu 2022. godine veoma upitnom takozvanom Kita odlukom Saveznog ustavnog suda.
To znači da je Zakon o zaštiti od ospica, naravno, također dobar model za sve buduće zahtjeve za vakcinaciju koji
bi mogli biti razmotreni, scenario koji bi se mogao brzo ostvariti kao rezultat trenutnih spletki SZO.
I, da odmah odgovorimo na to, to je vjerovatno bio i razlog zašto je to tako brzo prošlo kroz Savezni savjet krajem 2019. godine,
jer su, znajući da se "planirana pandemija" uskoro sprema, željeli imati pravni predložak za planirani opći zakon o
koronavirusu i obavezno cijepljenje protiv koronavirusa.
I vjerujem da činjenica da ovaj zakon, sa svojim zahtjevom za obaveznim cijepljenjem, nije dobio većinu glasova
među parlamentarcima u aprilu 2022. godine, dijelom zahvaljujući našim naporima iz redova MWGFD-a.
Međutim, pregled objašnjavajućeg memoranduma Zakona o zaštiti od ospica i obrazloženja odluke Saveznog ustavnog suda o vrtićima
otkriva da su se kao argumenti za navodnu nužnost obavezne vakcinacije koristile brojne
medicinski i naučno neutemeljene pretpostavke i tvrdnje.
I zato smo mi u MWGFD-u uvidjeli potrebu da osnujemo ovu radnu grupu, koja vam je danas ovdje predstavljena.
Naš cilj je da se ovaj zahtjev za vakcinaciju ukine što je prije moguće.
U tu svrhu sastavili smo detaljni informativni list koji sadrži sve važne činjenice o dječjoj bolesti ospicama i cijepljenju
protiv ospica, sa svim važnim činjenicama i naučnim izvorima.
Jutros smo poslali ovo pismo e-poštom našim zaposlenicima, svim članovima Saveznog parlamenta i državnih parlamenata, a također i
poštom nekim grupama, kao i sudijama Saveznog ustavnog suda, kako bismo pružili dodatne argumente
za podršku ustavnim žalbama koje su tamo u toku.
Sada mi je zadovoljstvo najaviti prvog govornika, našeg počasnog predsjednika MWGFD-a, prof. dr. Sucharita Bhakdija.
"Na početku dvadesetog stoljeća, infekcije ospicama bile su prilično opasne.
Glavni uzrok teških slučajeva bila je sekundarna bakterijska upala pluća, koja se, poput kuge u srednjem vijeku, širila
kao požar, posebno među pothranjenim i nedovoljno hranjenim ljudima koji su živjeli u skučenim i nehigijenskim uvjetima.
Poboljšanje životnih uvjeta dovelo je do brzog pada broja žrtava ospica nakon završetka Prvog svjetskog rata.
A s uvođenjem modernih antibiotika za liječenje sekundarnih bakterijskih infekcija, ospice su
konačno izgubile svoj status opasne zarazne bolesti.
Zaključak: Gotovo da više nema potrebe za vakcinacijom protiv ospica.
Je li živa vakcina protiv ospica zaista sigurna, kako nas uvjeravaju stručnjaci,
kreatori zdravstvenih politika i masovni mediji?
Dame i gospodo, jeste li svjesni da uvođenje strane tvari duboko u vaše tijelo nikada ne može biti izvedeno bez rizika?
Ovo je posebno tačno za uvođenje funkcionalnih stranih gena. Da li ste svjesni da se zapravo ništa ne zna?
Ništa o brojnim organima, uključujući mozak, u kojima se virus razmnožava?
Ništa o trajanju širenja i, naravno, ništa o mogućim posljedicama?
"Moja prezentacija zapravo nije o obaveznom cijepljenju protiv ospica, niti o cijepljenju općenito.
Radije, radi se o tome šta možemo podnijeti, šta moramo podnijeti kao pacijenti i šta ne možemo podnijeti.
I zaista se radi o osnovama takvih etičkih razmatranja i njihovom značaju u društvu.
Prvo načelo je načelo prava na fizički integritet.
Pacijent ima apsolutni suverenitet nad vlastitim tijelom i fizičkim integritetom.
Kao student medicine naučio sam da nije dozvoljeno ni češljati pacijenta ako on to ne želi.
Drugo načelo: Načelo informiranog pristanka. Šta znači informirani pristanak?
Informisani pristanak, kada je neko o njemu informisan, predstavlja direktan, lični odnos između ljekara i pacijenta.
Ljekar mora usmeno obavijestiti pacijenta o prednostima, rizicima i nuspojavama.
On mu tada može dati nešto da drži, nešto pismeno.
Ali ključna stvar je ovo verbalno objašnjenje, gdje pacijent također ima priliku postaviti pitanja i, zapravo, ako pročitate
njemački zakon, ima i vremena da razmisli želi li to ili ne.
I onda dolazimo do trećeg, i to je osnovno načelo: Prvo, ne čini štetu!
To znači da, za pojedinačnog pacijenta koji stoji pred njima, doktor mora biti siguran da će mu
ovaj tretman donijeti više koristi nego štete.
Ovo znači da je fokus na pojedinačnom pacijentu, a ne na društvu ili zajednici.
Problem koji sada imamo je da imamo ovaj vrlo, vrlo intiman, vrlo krhak odnos između liječnika i
pacijenta, a sada država ulazi i, da tako kažem, ometa.
Po mom mišljenju, barem, pitanje obavezne vakcinacije protiv ospica u suštini se vrti oko društveno-političkih
i etičkih pitanja koja ne mogu biti fundamentalnija.
Prvo pitanje je: Ko kontroliše naša tijela i tijela naše djece?
Da li mi to odlučujemo ili država to odlučuje?
Druga tačka je: Kome je doktor obavezan?
Da li je doktor obavezan svojim pacijentima – kao što bi i trebao biti? Ili je obavezan državi?
Treće, ako je doktor tada produžena ruka države, gdje ostaje povjerenje?
A gdje to ostavlja odnos između ljekara i pacijenta?
Jer ako doktor radi u takvom sistemu, onda se mora postaviti pitanje: Da li je on uopšte još uvijek doktor?
Ili je on samo medicinski tehničar koji radi u ime države? – što je nešto sasvim drugo.
"A sada pogledajmo postoji li zaista kontraindikacija za vakcinaciju protiv ospica kod sve zdrave djece u Njemačkoj.
Apsolutna kontraindikacija za vakcinaciju protiv ospica, na primjer, bila bi teška urođena imunodeficijencija, kod koje
se ne smiju davati živi virusi jer bi osoba ozbiljno oboljela.
Relativna kontraindikacija je medicinski postupak čija je potencijalna šteta ili rizik veći od njegove koristi.
Sada, hajde da pogledamo da li vakcinacija protiv ospica zaista uključuje takvu relativnu kontraindikaciju.
I tu jednostavno morate odvagnuti koristi vakcinacije naspram štete koju vakcinacija uzrokuje.
U sezoni 2023/24 nije bilo smrtnih slučajeva. Otkako je ospica postala obavezno prijavljiva bolest, u
Njemačkoj je prijavljeno 14 smrtnih slučajeva od ospica.
Međutim, ne znamo detaljno jesu li ljudi umrli s ospicama ili od ospica.
Da, ozbiljne komplikacije – navode se brojke od jedne na hiljadu do jedne na deset
hiljada – su na kraju krajeva izuzetno rijetke.
Bili su gotovo nepostojeći u Njemačkoj decenijama.
To znači da je rizik od štete od ospica vrlo lako upravljiv.
Dakle, rizik od zaraze ospicama u Njemačkoj, ako ga pretvorite u postotak, iznosi 0,0006 posto.
A rizik od ozbiljne komplikacije uzrokovane ospicama je, da, dodajmo tome još tri nuli,
jer je riječ o otprilike jednom na tisuću.
A rizik tokom života, ako to ponovo pomnožimo sa 80, i dalje iznosi samo 0,0005 posto.
Rizik od zaraze ospicama ili smrti od njih je zanemariv.
Ne postoji epidemijska vanredna situacija koja bi opravdala ograničavanje osnovnih prava.
Obavezno cijepljenje protiv ospica stoga je očito nespojivo s Osnovnim zakonom.
Da li vakcinacija protiv ospica sprečava smrt? Vrlo je upitno.
Sucharit Bakhdi je to već rekao. Ovo su sada podaci iz SAD-a.
Stopa smrtnosti od ospica je zaista još uvijek bila relativno visoka na početku 20. stoljeća.
Međutim, do 1960-ih to je praktično palo na nulu.
Tek 1963. godine u SAD-u, a 1973. godine u Njemačkoj, uvedena je vakcinacija.
Dakle, vakcinacija je ovdje definitivno stigla prekasno.
Više ne može spriječiti nijednu smrt jer su smrti već ranije nestale.
Je li vakcina protiv ospica štetna? Postoji Cochrane pregled o ovoj temi.
I sasvim je jasno da cijepljenje nosi potencijalni rizik od štete.
Najznačajnije nuspojave su aseptični meningitis .
Sucharit Bhakdi je to već rekao.
Ovo su živi virusi koji se šire po cijelom tijelu, ulazeći u živčano tkivo i mozak, gdje se razmnožavaju.
Ne uzrokuju tako očiglednu bolest kao ospice, divlji virus.
Ali ovo je virus koji se ubrizgava i množi u tijelu, uzrokujući oštećenja – na primjer, mozga i živčanog
tkiva. To dovodi do febrilnih konvulzija i epilepsije.
To dovodi do autoimunih bolesti kao što su ITP, odnosno idiopatska trombocitopenična purpura, nedostatak krvnih pločica
pri kojem imunološki sistem razgrađuje vlastite krvne pločice, i Schönlein-Henochova purpura, autoimuna bolest krvnih sudova.
Postoje i mogući znakovi upalnih bolesti crijeva – tj. ulcerozni kolitis, bolest Crohn, kašnjenje u razvoju u
djetinjstvu, dermatitis, ekcem, dijabetes tipa 1, alergije, astma, poremećaji iz spektra autizma.
Ovo su izvještaji podneseni Institutu Paula Ehrlicha od 2001. do 2012. godine.
Prijavljeno je gotovo 1.700 sumnjivih slučajeva sa 5.300 reakcija na vakcinu, uključujući
1.300 sumnjivih slučajeva sa ozbiljnim nuspojavama.
3,4 posto izvještaja spominje trajnu štetu, a 0,9 posto spominje fatalni ishod.
A sam PEI smatra uzročno-posljedičnu vezu vjerovatnom ili mogućom u otprilike polovini prijavljenih slučajeva.
Zaključak je sasvim jasan: omjer rizika i koristi iz perspektive pojedinačnog djeteta, što je ono što je važno,
definitivno je negativan, jer je rizik od zaraze ospicama ili od komplikacija ospica praktično nula.
A rizik od ozbiljne nuspojave vakcinacije iznosi 1,2 miliona vakcinacija godišnje – a ja sam sada prepolovio 110 ozbiljnih
izvještaja koje je primio Institut Paul Ehrlich, jer Institut Paul Ehrlich utvrđuje uzročnost samo u polovini slučajeva – rizik
od štete je i dalje 0,005 posto, što je deset puta veće od rizika od zaraze ospicama i sto puta veće od
doživotnog rizika od ozbiljne komplikacije ospica.
Osim toga, može se pretpostaviti da su slučajevi oštećenja usljed cjepiva podcijenjeni za faktor od 10 do 20.
To znači da za svako zdravo njemačko dijete postoji relativna kontraindikacija za vakcinaciju protiv ospica na individualnom
nivou i stoga razlog za izdavanje izuzeća od vakcinacije u skladu sa članom 20. stav 9. Zakona
o zaštiti od infekcija, što je potpuno legalno.
"Svesno sam odlučio da se fokusiram samo na jednu temu.
I upravo je ovo pitanje srž problema, kako se pojedinačna medicinska odluka može pretvoriti u društvenu obavezu.
I to postavlja pitanje: da li ova zaštita stada, ovaj stadačni imunitet koji se iznova i iznova spominje, zaista postoji?
A ako je tako, da li taj pojam uopće može biti primjenjiv kada je riječ o vakcinacijama?
Termin je veoma popularan kod Svjetske zdravstvene organizacije.
A posebno kada gospodin Tedros kaže nešto takvo, trebalo bi zazvučati uzbune.
On to kaže malo drugačije, govoreći: "Niko nije siguran dok svi nisu sigurni."
I ovaj argument je, naravno, zasnovan na vrlo pojednostavljenoj pretpostavci.
Posebno kad kažeš da nije bitna pojedinačna životinja, pojedinačno stvorenje, nego krdo.
I s tim su pojedinačna prava – kako je Paul Cullen već danas objasnio – potpuno zanemarena.
Međutim, sada znamo iz cijepljenja, na primjer, da čak i ako se vjeruje u ovaj princip cijepljenja, nijedno pojedinačno
cijepljenje ne pruža trajnu zaštitu, čak ni na kratko.
Ali to je preduvjet za ovu temu o zaštiti stada.
Međutim, ovo se odnosi na 100% imunitet.
Na primjer, to se događa samo kada je neko imao bolest poput ospica, protiv koje je potom razvio imunitet.
Odakle zapravo potiče ovaj koncept zaštite stada?
Prvi put je to spomenuo 1923. godine britanski bakteriolog, ali nimalo u vezi s vakcinacijama.
A zatim je ovaj koncept 1933. godine usvojio američki ljekar koji je u Baltimoru posmatrao epidemiju ospica i utvrdio da je, kada
je oko 55 posto djece preboljelo tu bolest, epidemija prestala.
Ali to pretpostavlja, kao u slučaju iz 1933. godine, da je imunitet zaista stečen prebolijevanjem ospica.
A šezdesetih godina prošlog stoljeća farmaceutska industrija jednostavno je prihvatila ovu ideju, ovo iskustvo američkog
doktora iz 1933. godine, i rekla: "Uzmimo ovaj pojam stanične zaštite i stada i imuniteta stada i jednostavno ga koristimo, jer
tvrdimo da je vakcinacija jednako dobra kao i prirodno prebolijevanje bolesti koja vodi do
imuniteta – što, naravno, uopće nije legitimno."
Krdni imunitet se uopće ne bi smio koristiti u vezi sa stopama obuhvata vakcinacijom i vakcinacijom stanovništva.
Ovo ima samo veze s patnjom od prirodnih bolesti.
Dakle, to znači da vakcinacije i stado imuniteta nemaju nikakve veze jedno s drugim.
A to čini potpuno nelegitimnim koristiti taj pojam s jedne strane i vršiti pritisak s druge, tvrdeći da
pojedinačnu odluku može nadvladati korist za grupu.
Jednom davno, bila je majka koja je voljela svoje dijete.
Potražila je doktora koji će joj reći istinu.
Rekao je: "Tvoj sin je zdrav kao drvo."
Ali bez vakcinacije... – onda ostaje san.
Ali majka je upitala: "Gdje je to crno-na-bijelo napisano da su vakcinisani ljudi zdraviji, i koja je cijena?"
Daj mi dokaz, daj mi barem jedan dokaz – samo slijepa vjera ne donosi sreću u životu.
Ljekar je mucao, pogledao na sat, govorio o velikoj boginji i dječijoj paralizi, užasima bez lijeka.
Međutim, on nije naveo nijednu studiju koja bi to dokazala.
"U suštini, ova pjesma je zapravo o mom putu ka jasnoći u pitanju vakcinacije."
A to počinje time što sebi dopustiš da uopće postaviš ovo pitanje.
I drugo, teret dokaza ne leži na nama roditeljima, nego na onima koji tvrde da morate dozvoliti ovu fizičku povredu.
Ovo je stoga vrlo važan korak prije nego što se uopće pozabavite tim pitanjem.
Smatram tu izjavu zanimljivom zbog brojnih upita upućenih vlastima – niko ne tvrdi da antitijela garantuju imunitet.
Vrlo jasna izjava i od RKI-ja i od Instituta Paul Ehrlich.
Šta ovo sada znači za vakcinaciju protiv ospica?
Godine 2006. stupio je na snagu Zakon o slobodi informacija, čime su moji zahtjevi dobili veću težinu kod saveznih vlasti.
Do sada sam poslao oko 200 upita i još nisam objavio sve.
Ako stvarno zagrebete dublje, odgovori su često kružni argumenti.
Ako stvarno kopaš dublje, angažuješ advokata i vodiš slučaj pred upravni sud, uz ograničen uspjeh, odgovor je
na kraju često: "To je istina jer piše u udžbenicima."
I to nije šala, i stvarno sam bio šokiran. To ne može biti tačno.
Sve se svodi na postavljanje pravih pitanja na pravom mjestu i ne dopustiti da te odbijaju.
A to zahtijeva, to je veliki izazov za mnoge roditelje.
Moja poruka svim roditeljima: ako ostanete izolirani, propast ćete.
Povežite se s istomišljenicima koji vas ne tretiraju s visoka, već su u istoj situaciji,
razmjenjujte iskustva i međusobno se ojačavajte.
Nismo spremni za ono što tek dolazi.
To mi je trenutno stvarno na umu.
Da, obavezno cijepljenje protiv ospica je pogrešno i mora se ukinuti, bez pitanja!
Ali ono što nam dolazi je cunami koji putuje brzinom zvuka.
Postoji mnogo više, daleko više od 100 genskih vakcina u razvoju. Farmaceutska mafija sada ide punom parom.
Vjerujem da je Ahilova peta farmaceutskih proizvođača i proizvođača vakcina pitanje odgovornosti.
Ne može biti ispravno da proizvođači vakcina, od svih ljudi, budu izuzeti od odgovornosti.
Vjerujem da se moramo zajedno pozabaviti ovim problemom, zajedno s čitavim
antivakcinalnim pokretom, i skrenuti pažnju javnosti na to.
Jer čak i oni koji su za vakcinaciju zapravo bi trebali smatrati da:
Da, imamo bolje vakcine kada proizvođači moraju preuzeti odgovornost.
"Roditelji su prisiljeni donositi odluke koje duboko utječu na njihovu savjest.
Roditelji koji već imaju dijete s teškom reakcijom na vakcinu suočeni su s izborom: rizik od
daljnje štete ili isključenje iz vrtića ili škole.
Ovo se, na primjer, dogodilo Sabrini, mladoj majci.
Kao dijete, sama je razvila tešku neurodermatitis i astmu nakon cijepljenja, zbog čega nije
cijepila svog sina Tima, a on je bio pun zdravlja.
Kad je Timo trebao početi vrtić u dobi od četiri godine, Sabrina je zbog financijskih razloga morala raditi skraćeno radno
vrijeme, a bio je potreban dokaz o cijepljenju protiv ospica.
Inače, ne bi bio prihvaćen.
Pediatar je ionako insistirao na vakcinacijama pri svakom pregledu.
Uvjeren u uspjeh, sada je primijenio MMR vakcinu, vakcinu protiv ospica, zaušnjaka i rubeole.
Nakon toga Timo je danima bio iscrpljen, a nakon devet dana imao je vrlo visoku
temperaturu do 41 stepen i zatim je doživio napadaj.
Timota je zatim hitni doktor odveo u bolnicu, gdje mu je dijagnosticiran ne-bakterijski meningitis.
Timo je tri godine kasnije umro od aspiracijske upale pluća, teškog oblika upale pluća – ugušio se.
Od tog incidenta s vakcinacijom bio je sto posto onesposobljen i autističan.
Pedijatar i drugi ljekari i vlasti naravno poriču svaku vezu s vakcinacijama, govoreći: "Čista slučajnost."
Ali kako ljekari mogu biti sigurni da je to bila puka slučajnost, pogotovo što se bakterijski ili
abakterijski meningitis čak spominje u uputstvima za upotrebu?
Država koja tvrdi da štiti svoje građane od bezopasne dječje bolesti prinudom ne smije
zaboraviti vlastite temeljne vrijednosti u tom procesu.
Ljudsko dostojanstvo, fizički integritet i roditeljska prava nisu luksuz; to su prava svih nas i oni čine
temelj našeg slobodnog i demokratskog ustavnog poretka.
Vrijeme je da još jednom bacimo pogled. Vrijeme je da političari i pravnici pronađu hrabrost da dovedu u
pitanje ovaj zakon o zaštiti od ospica i ponovo ga ukinu.
"Da, ukratko, evo nekoliko komentara koje sam dao kao opći ljekar u vezi sa ošpicama i vakcinacijom protiv ošpica.
Dobro je poznato da su smrtni slučajevi od ospica praktično nepostojeći u vrijeme kada sam otvorio svoju praksu.
I ovaj pad uopće nije bio posljedica vakcinacija.
Sve se ovo dogodilo nezavisno od vakcinacija. Bilo je to zbog životnih okolnosti.
Dakle, bolja higijena, bolja ishrana, nema rata i nema straha. To su bile stvari koje su bile važne.
Kao što je Hans Tolzin upravo lijepo ilustrirao, za zagovaranje vakcinacije potrebna su tri faktora:
Potreba, korist i nekoliko rizika.
I sve ovo mora biti temeljito istraženo. Međutim, nijedna od ove tri stvari nije na mjestu.
Ipak, pedijatri su oduvijek zagovarali vakcinaciju i to i danas čine.
Neki roditelji su doslovno izbačeni iz pedijatrijske ordinacije ili otpušteni i
omalovaženi kao paraziti ili antisocijalni građani.
To je jednostavno katastrofa. Kao doktor, nikada ne biste smjeli reći tako nešto.
I imamo nuspojave od vakcinacije – bit ću kratak.
Ali mi također imamo koristi od ospica – ne želim to ne spomenuti.
Djeca koja su imala ospice kasnije u životu uživaju bolje zdravlje.
Djeca koja su imala ospice mnogo su manje sklona razvoju raka kasnije u životu, mnogo su manje sklona razvoju
dijabetesa i mnogo su manje sklona razvoju autoimunih bolesti.
Tada mogu samo reći: Samo naprijed, ospice!
Pa, u svojoj praksi sam imao slučajeve ospica. Šta sam s njima uradio?
Prva tačka: Najvažnija stvar: umanjiti strahove roditelja!
Ošpice uzrokuju visoku temperaturu i ružan osip.
To izgleda prilično "sranje" – oprosti.
A onda prva stvar koju moram učiniti je da pozovem majku na odgovornost.
Majčini strah se prenosi jedan na jedan na dijete.
Druga tačka: Ne smanjujte visoku temperaturu! Groznica je dobrodošla pomoć u borbi protiv zaraznih bolesti.
Ako mu oduzmete oružje, njegov imuni sistem više neće moći funkcionisati.
Tada mi je mirovanje u krevetu uvijek bilo važno.
Naime: mirovanje u krevetu znači MIROVANJE u krevetu, a ne: kauč s upaljenim televizorom, da. MIROVANJE u krevetu
Nakon toga, iako dijete nakon četiri dana više nije zarazno, i dalje bih ga držao kod kuće. Jednu ili čak dvije sedmice.
A kad roditelji kažu: "To za nas nije moguće, oboje radimo", ja se odmah ne slažem. To nije istina.
Imamo zakonski zajamčenu kontinuiranu isplatu plata, 15 dana godišnje po roditelju.
"Psihoneuroimunologija se bavi interakcijama između psihe, nervnog sistema i imunog sistema i u posljednjim decenijama je
vrlo jasno pokazala da sveobuhvatni faktori u našem svakodnevnom životu, psihološki faktori, socijalni faktori,
faktori odnosa, pa čak i društveni faktori imaju značajan utjecaj na našu imunološku aktivnost.
Postoje jasni dokazi iz psihoneuroimunologije koji pokazuju da konvencionalna cijepljenja nikako nisu uspješna i
povezana su sa značajnim nuspojavama kada su ljudi pod kroničnim stresom i/ili se osjećaju prisiljenima na cijepljenje.
Također znamo iz psihoneuroimunologije da ljudi koji su zlostavljani, koji su pod pritiskom i
prisilom, razvijaju autoimune reakcije, a to je također imalo utjecaj u vezi sa svim vakcinacijama.
Šta sve ovo ima veze sa vakcinom protiv ospica?
Pa, znamo iz onoga što je rečeno da cijepljenje treba posmatrati u širem kontekstu.
A ono što već nekoliko godina prevladava, naime obavezno cijepljenje protiv ospica, treba posmatrati s
velikim skepticizmom i kritikom iz gore navedenih razloga.
"Da, zapravo sam ove godine vrlo spontano odlučio napisati ovu knjigu, "Vakcinacija protiv ospica i Zakon o zaštiti od ospica".
Na tržištu je već tri mjeseca, i na osnovu ovih nalaza, moj današnji naslov je: 10 razloga
zašto je Zakon o zaštiti od ospica nepravedan zakon.
To je bio moj zaključak na kraju 464 stranice.
Zakon o zaštiti od ospica će se stoga upisati u pravnu historiju 21. stoljeća.
Naime, kao impresivan primjer kako je ovaj zakon trebao tiho i prikriveno uspostaviti tiraniju nad zdravljem i vakcinacijom.
I sve je to učinjeno pod izgovorom zaštite nauke i zdravlja, kroz beskrupulozno zloupotrebljavanje zakona uz odobrenje Saveznog
ustavnog suda, i kroz besramno zloupotrebljavanje povjerenja naivnih građana, ali vjerovatno i zdravstvenih vlasti i sudova.
Zašto sam uvjeren da je Zakon o zaštiti od ospica nepravedan zakon?
Zato što su ciljevi koje ovaj zakon navodno teži postići ili kontradiktorni ili
nedostižni ili su već ostvareni i stoga licemjerni.
Tvrdnja o ozbiljnoj, opasnoj bolesti, kao što je prof. Sönnichsen ranije spomenuo, stoga je netačna.
Zovem to drskom i besramnom laži.
Ošpice su eliminisane u Njemačkoj 2020, 21, 22 i 23.
Prema kriterijima SZO-a, to više nije postojalo.
Pa zašto imamo obavezno cijepljenje kada je bolest već eliminirana?
Pa zašto cijepljenje učiniti obaveznim? O čemu se ovdje zapravo radi?
Svakako ne da bi se zaštitili pacijenti, već da bi se osigurali prihodi dvaju proizvođača vakcina.
Radi se o cilju potpuno cijepljenih građana naredbom vlade.
Konačno, zakonodavac tvrdi da bi obavezno cijepljenje zaštitilo ranjive pacijente koji navodno ne mogu biti cijepljeni.
Što se tiče dojenčadi, kao što si već rekao, dragi Ronny, zaštita koju bi inače dobili da su njihove majke
prirodno oboljele od ospica je smanjena cijepljenjem, pa zakonodavac zapravo čini dojenčad ranjivijom.
Što se tiče trudnica: ni ovdje ne postoji nijedna studija koja bi ukazivala da su trudnice posebno ugrožene ospicama.
U slučaju imunokompromitiranih osoba , lako je zamisliti da ih ne treba vakcinisati,
kako je navedeno u informacijama o proizvodu.
Slučaj iz moje prakse: Zaposlenik podizvođača na Univerzitetskoj bolnici u Münsteru treba
dijalizu i stoga je definitivno imunosuprimiran.
Bio je primoran da se vakciniše u Univerzitetskoj bolnici Münster, iako je titar već bio na
samoj granici, a sada je to čak i potvrđeno.
Čovjek je u ranim pedesetim godinama, pa i dalje pripada ovoj grupi, koja je vjerovatno imala ospice.
Bio je primoran da se vakciniše, kažnjen je novčanom kaznom i zabranjen mu je ulazak u prostorije.
Toliko o navodno ranjivoj grupi imunosuprimiranih pacijenata kojima je potrebno da budu vakcinisani kako bi se
zaštitili, a koji su zauzvrat prisiljeni da budu vakcinisani. Univerzitetska bolnica Münster, sram vas bilo!
Ne postoji nijedna studija zasnovana na dokazima koja bi uporedila vakcinisane i nevakcinisane osobe – o tome
smo već ovdje raspravljali – i koja bi dokazala neophodnost, efikasnost i sigurnost vakcine protiv ospica.
Šta je dostupno? Postoje studije proizvođača koje uspoređuju njihove stare vakcine s novijim varijantama i
– vrlo impresivno (i mi smo ih ovdje objavili) – proizvođači koji uspoređuju svoje vakcine:
GlaxoSmithKline je uporedio svoju vakcinu s Merckovom i nije bilo velike razlike.
Jer ako to učinim i prihvatim nuspojave prve vakcine, onda je to samo šminka.
Dakle, tvrdnja da su vakcine protiv ospica efikasne i sigurne je, po mom mišljenju, laž opasna po život, i mora se
reći da ima visok kriminalni potencijal. Recimo to tako!
Podaci i statistike pokazuju da su stope smrtnosti mnogo puta veće nakon vakcinacije protiv ospica nego nakon infekcije ospicama.
Dakle, obavezno cijepljenje sve djece više nije ustavno, kako tvrdi Savezni ustavni sud, nego je
kriminalno, s obzirom na ovaj smrtonosni omjer rizika i koristi.
Jer država prisiljava svoje građane da rizikuju život i udove zbog potpuno nepotrebnog i besmislenog cijepljenja protiv ospica.
Približavam se kraju. Ljudsko dostojanstvo je apsolutno neotuđivo i čak je Osnovnim zakonom zagarantovano za vječnost.
Ipak, ovaj princip je zgazio neizrecivom odlukom Saveznog ustavnog suda o brizi o djeci iz 2022. godine.
To je zato što je isključivanje zdravih djece iz vrtića – jednostavno zato što nisu vakcinisani protiv ospica – nepojmljiv
oblik diskriminacije, neopravdano kršenje ljudskog dostojanstva te djece i, istovremeno, kršenje prava njihovih roditelja na
obrazovanje i njegu, a time i na medicinsku samodeterminaciju.
Nema apsolutno nikakvog opravdanja za ovo kršenje.
Ako Savezni ustavni sud ipak smatra da je zahtjev za vakcinaciju protiv ospica ustavan, onda on očito više ne
štiti prava djece i građana, već isključivo profitno orijentisane ciljeve farmaceutskih kompanija.
Dame i gospodo, nakon mnogo mjeseci rada na svojoj najnovijoj knjizi i sažimajući svoja pažljiva medicinska i
pravna istraživanja – 464 stranice, s više od 700 referenci – došao sam do sljedećeg zaključka:
Zakon o zaštiti od ospica je nepravedan zakon zbog svojih nepodnošljivih proturječnosti prema istini i pravdi i
zbog kršenja ljudskog dostojanstva – i stoga je ništavan!
Pozivam Bundestag da danas, a ne sutra, ukinu ovaj nepravedan zakon, jednako brzo i tiho kao što su ga
donijeli tiho i diskretno u sjeni pandemije koronavirusa.
Do tada, dok se ovaj zakon ne ukine, zdravstvene vlasti, uprave škola, uprave vrtića i posebno
sudovi moraju odbiti da poštuju ovaj nepravedni zakon.
Više ne tolerirajte očigledne kontradikcije i kršenja ljudskih prava!
Ne dopustite da vas sumnjivi interesi više iskorištavaju. Aktivno doprinesite obnovi zakona i reda, nauke,
čiste medicine i istinske zaštite zdravlja! Hvala vam.
"Sada bih vam želio predstaviti web stranicu.
Prije sedam dana pozvan sam da prisustvujem AZK-u, konferenciji Koalicije protiv cenzure , prošle subote u
Švicarskoj, zajedno s timom Kla.TV-a oko porodice Sasek.
Također me je impresionirao Elias Sasek, jedan od zaduženih urednika, koji je predstavio potpuno novi projekt: platformu
na kojoj možete aktivno sudjelovati u oblikovanju sadržaja.
To je, može se reći, neka vrsta enciklopedije necenzurirane i neukrašene istine.
I toplo bih vam ga preporučio. Možete mu pristupiti putem vetopedia.org.
I kada tamo dođete, na početnoj stranici možete vidjeti da su ovdje obrađene određene teme.
Oštećenje cjepivom, oštećenje mobilnim telefonom, masonske fondacije, ritualno nasilje, profit od kriza.
Možete istovremeno pregledati 21 jezik.
Svi članci su prevedeni na ove jezike. Sensacionalno!
Ali hajde da pogledamo, hajde da kliknemo na "štetu od vakcinacije".
A onda vidiš da već ima 64.507 priča žrtava.
Ako pogledate, vidjet ćete da je navedeno 805 akademskih članaka o specifičnim vakcinacijama.
Ovo se uvijek može proširiti. Svako može nešto dodati.
I urednički tim prije objavljivanja provjerava može li se sve objaviti onako kako jest. Mislim da je to senzacionalno.
A ako pogledate: u gornjem lijevom uglu možete vidjeti studije i činjenice, 805 studijskih
članaka koji se mogu prevesti na različite jezike.
Dakle, svi su ovdje ohrabreni da učestvuju, kako bi se osiguralo da je ova stranica zaista popunjena i da se i dalje koristi.
Mislim da je senzacionalno kakva sjajna enciklopedija se ovdje može stvoriti, ona koja služi svima nama.
"Pa kako možete podržati našu kampanju za ukidanje Zakona o zaštiti od ospica i
obaveznog zahtjeva za vakcinaciju koji on sadrži?"
Dakle, molim vas da pogledate web stranicu koja je sada dostupna i zove se: https://masernschutzgesetz.mwgfd.org.
Na ovoj web stranici bit ćete obavještavani o svim našim aktivnostima i rezultatima.
Molimo vas da tamo također ispunite kontakt obrazac!
Veoma, veoma je važno da držimo sve koji učestvuju u peticijama na okupu, u slučaju da stvari nekako utihnu.
Nastavit ćemo se baviti ovim, i što više adresa imamo, to više možemo potaknuti ljude na akciju i držati ih informiranima.
Šta smo do sada uradili? Kao tim, sastavili smo informativno pismo od devet stranica koje sadrži sve važne reference izvora,
Ovo se također može preuzeti s ove web stranice.
Svako može preuzeti i odštampati ovo i ponijeti sa sobom kada razgovara o vakcinaciji. Molimo vas da ga također
podijelite sa svojim doktorima za vakcinaciju i slično.
Napravili smo letak zajedno s našom radnom grupom, koji možete distribuirati i koristiti za prikupljanje potpisa – idealno za
kampanje širom Njemačke. Ovaj letak je dostupan za preuzimanje.
I također možete preuzeti listove za prikupljanje potpisa.
I važno je da zahtjevi naše peticije, koje sam sada također podnio Bundestagu, uvijek budu uključeni na listu za potpise.
Dakle, razgovarajte sa svojim zastupnicima, sa političarima! Moramo vršiti pritisak odozdo!
Razgovarajte sa svojim doktorima, raspravite to sa svojim prijateljima i kolegama!
Razgovarajte s pogođenim porodicama, sa svim mladim porodicama!
Ovo pogađa 700.000 ljudi godišnje. I skrenite pažnju javnosti na ovaj problem!
Usput, i druge zemlje u Evropi također imaju obavezne zahtjeve za vakcinaciju, od kojih neki nadilaze zahtjev za vakcinaciju protiv
ospica, na primjer Italija, Francuska, Slovenija, Hrvatska, Češka, Mađarska, Slovačka, Bugarska, Latvija i Poljska.
I također pozivam ove zemlje – mislim da nas putem Kla.TV-a mogu emitovati u ove zemlje.
Uostalom, ove zemlje također priznaju temeljno pravo na fizički integritet.
To znači da se, gdje god je vakcinacija obavezna, gaze osnovno pravo na fizički integritet i roditeljska prava.
Ne možemo ovo prihvatiti. Pokrenimo zajednički evropski pokret!
Pozivam sve da nam se pridruže!