Tuvojas pēdējais darba kārtības punkts.
Tas ir saistīts ar Prāgas deklarāciju. Stefan, kas aiz tās slēpjas?
Pēc dažādu dalībnieku ierosinājuma pagājušajā gadā mēs domājām, ka, ja mēs šeit apvienojam spēkus, ja mēs organizējam
savu gribu, mums vajadzētu to padarīt arī ļoti oficiālu.
Tāpēc mēs esam izstrādājuši "Prāgas deklarāciju" par mieru, kurā vēlamies arī paši apņemties iestāties par mieru.
Un tagad mēs pāriesim pie šīs pēdējās kulminācijas.
Un mēs gribētu uzaicināt uz skatuves kādu dāmu, lai viņa pateiktu dažus vārdus par šo Prāgas deklarāciju.
Jūs tos visus pazīstat, jūs tos visus novērtējat, jā, jūs tos visus mīlat. Laipni lūdzam Beate Bahner.
Pasaulē valda satricinājums, jo tā gadiem ilgi ir bijusi spiesta no viena šoka stāvokļa uz otru.
Brutālākais satricinājums pēdējos gados bija bez skrupulu karteļa bez skrupulozas
sirdsapziņas izraisītā koronavīrusa inscenēšana.
Tā apzināti iebiedēja cilvēkus, izveidoja jaunu totalitāru vakcinācijas un veselības kontroles
sistēmu un izmaksāja Vācijai kopumā 440 miljardus eiro.
Tajā pašā laikā mēs jau gadiem ilgi esam saskārušies ar šoku, ko izraisījusi iespējamā klimata katastrofa.
Tas arī rada pamatīgu nenoteiktību, jo īpaši jauniešiem, un vienlaikus rada milzīgu finansiālu slogu
uzņēmumiem un iedzīvotājiem, atkal par labu neredzamam, apšaubāmam klimata kartelim.
Kara draudu šoks sekoja karstajam troksnim, ko izraisīja koronavīrusa pandēmija.
To pavada neticama kara inscenēšana, vienpusēji un primitīvi demonizējot Krieviju un tās vadību.
Tas arī šoreiz nozīmē, ka Vācijai būs valstij postoši izdevumi.
NATO un aiz tās stāvošais kara kartelis nekaunas prasīt, lai tās locekļi aizsardzībai un bruņošanai
atvēlētu skandalozu summu - 5 % no iekšzemes kopprodukta.
Kopā ar procentu maksājumiem tas aizņems visu Vācijas gada budžetu, tāpēc nekam citam naudas vairs nebūs.
Tas galu galā nospiedīs un finansiāli sagraus Eiropas valstis un to iedzīvotājus, jo šīs neilgtspējīgās izmaksas novedīs
pie strauja mūsu valstu ekonomiskā un sociālā sabrukuma un lielas iedzīvotāju daļas straujas noplicināšanas.
Atjauno obligāto militāro dienestu.
Tas nozīmē, ka ne tikai profesionālie karavīri, bet arī vācu vīrieši riskē ar savu dzīvību un līdz ar to arī
ar savu nākotni pilnīgi bezjēdzīgā un bezcerīgā karā.
Šāda attīstība ir gandrīz neiedomājama.
Un tomēr vairākums, vismaz no vāciešiem, to visu atkal atbalsta.
Jau trešo reizi 110 gadu laikā lielākā daļa vāciešu neiebilst pret politiķu un plašsaziņas līdzekļu kara propagandu.
Gluži pretēji - atkal lielākā daļa vāciešu nobalsoja par partijām, kas tos vada katastrofā ar plaši atvērtām acīm.
Arī šoreiz lielākā daļa vāciešu neapzinās, kā viņi ar negodprātīgas propagandas palīdzību tiek
piesieti pie ārvalstu interešu un miljardieru spekulantu ratiem un nodoti šo haizivju rokās.
Valsts sēru dienas, kas novembrī atkal tika atzīmēta, pieminot abu pasaules karu un tirānijas upurus, ar
Frīdriha Merca, Jūlijas Klokneres, Stefana Harbārta un citu piedalīšanos, liekulība ir grūti pārspējama.
Tur tika nolasīts šāds piemiņas raksts:
"Šodien mēs domājam par vardarbības un kara upuriem, par visu tautu bērniem, sievietēm un vīriešiem.
Mēs pieminam karavīrus, kas gāja bojā pasaules karos, cilvēkus, kuri zaudēja dzīvību kara darbību
rezultātā vai pēc tam gūstā kā pārvietotās personas un bēgļi.
Mēs atceramies tos, kuri tika vajāti un nogalināti tāpēc, ka piederēja citai tautai, bija citas rases pārstāvji, piederēja
minoritātei, piemēram, sava dzimuma vai seksuālās identitātes dēļ, vai kuru dzīve tika atzīta
par nevērtīgu slimības vai invaliditātes dēļ.
Mēs atceramies tos, kas gāja bojā, jo pretojās tirānijai, un tos, kas gāja bojā, jo turējās pie savas pārliecības vai ticības.
Mēs sērojam par mūsu laika karu un pilsoņu karu upuriem, par terorisma un politisko vajāšanu upuriem, par
karavīriem, policistiem un citiem ārkārtas dienestu darbiniekiem, kas zaudējuši dzīvību ārzemēs.
Šodien mēs pieminam arī tos, kuri mūsu valstī ir kļuvuši par naida un vardarbības upuriem.
Mēs pieminam terorisma un ekstrēmisma, antisemītisma un rasisma upurus mūsu valstī.
Mēs sērojam par mirušajiem kopā ar visiem cietušajiem un dalāmies viņu sāpēs.
Taču mūsu dzīvi raksturo cerība uz izlīgumu starp cilvēkiem, un mēs esam atbildīgi par
mieru starp cilvēkiem mājās un visā pasaulē."
Kanclere Merca kundze, Klokneres kundze, Bundestāga priekšsēdētāj, kā šie cieņpilnie un dziļie vārdi saskan ar jūsu kara propagandu,
kā arī ar neizsakāmo Bundesvēra un kara propagandu skolās?
Kā šī mirušo piemiņa sasaucas ar jauno desmitgades modes vārdu, ko jūs visi atkārtojat, - it kā kara spējas?
Vai viņi patiešām jau ir aizmirsti, visi mūsu vecāki un vecvecāki, kuriem nācās pieredzēt pēdējā kara šausmas un
kuri nekad neatbalstītu jūsu neiedomājamās kara fantāzijas?
Vai mēs patiešām esam aizmirsuši, cik nežēlīgi nacistiskie vācieši vērsās pret Padomju Savienību Otrā pasaules
kara laikā, prasot neskaitāmu miljonu cilvēku dzīvības, no kuriem lielākā daļa bija civiliedzīvotāji?
Vai tiešām jau ir aizmirsta Vācijas apvienošanās, kas nebūtu bijusi iespējama bez krievu un krievu tautas piekrišanas?
Vai ANO dibināšana tieši pirms 80 gadiem, īsi pēc Otrā pasaules kara beigām, ir aizmirsta?
Aizmirstiet ANO, kas kā globāla organizācija, kurā apvienojušās gandrīz visas valstis, ir
apņēmusies nodrošināt mieru pasaulē, mērķi:
"Mēs, Apvienoto Nāciju Organizācijas tautas, apņēmības pilni glābt nākamās paaudzes no kara posta, kas divreiz mūsu
dzīves laikā cilvēcei ir nesis neizsakāmas ciešanas, esam apņēmušies sadarboties, lai sasniegtu šos mērķus."
Federālā kanclera kungs, Bundestāga priekšsēdētājas kundze, es vēlētos pieklājīgi norādīt, ka saskaņā ar Starptautiskā pakta par
pilsoniskajām un politiskajām tiesībām 20. pantu kara propaganda ir aizliegta, tāpat kā
jebkura naidīguma un vardarbības kurināšana.
Vēlos arī atgādināt, ka šis pakts ir Vācijas likums kopš 1973. gada.
Pat agresijas kara gatavošana, kā jūs, protams, labāk zināt, ir antikonstitucionāla saskaņā ar mūsu Vācijas Pamatlikuma 26. pantu,
un saskaņā ar starptautisko krimināllikumu 13. pantu tā ir arī smags kriminālnoziegums, par ko var sodīt ar mūža ieslodzījumu.
§ StGB 80.a pantā jau ir noteikts, ka kūdīšana uz agresiju ir smags noziedzīgs nodarījums.
Vai tiešām milzu kara mašīnas un kara industrijas labā ir aizmirsti vai pat apzināti izmesti aiz borta tiesību, saprāta,
izpratnes, ētikas un morāles kritēriji, kas ir neaizstājams pamats taisnīgai, mierīgai un brīvai dzīvei
un brālīgai līdzāspastāvēšanai šeit, uz mūsu planētas?
Jebkurā gadījumā mēs šeit un miljoniem līdzpilsoņu Vācijā, Austrijā un visā Eiropā
ļoti labi atceramies likumus, ētiku un morāli.
Mēs atceramies arī pagājušā gadsimta lielos aicinātājus un brīdinātājus, piemēram, ārstu, teologu, mūziķi un humānistu
Albertu Šveiceru, kurš ne velti saņēma Nobela miera prēmiju.
Alberts Šveicers savu dzīves atziņu apkopoja šādi:
"Es uzskatu, ka tas, ko es saucu par godbijību pret dzīvi, ir galīgais atklājums, kas parāda manas dzīves virzienu.
Es to saprotu tā, ka visa dzīvība ir kaut kas noslēpumains un iekšēji vērtīgs, ar ko mēs esam saistīti līdzjūtīgā
un līdzpārdzīvojošā veidā, ciktāl mēs kļūstam domājoši.
Ikviens, kuru pārņem šī domājošā cieņa pret dzīvību, zina, ka labais ir dzīvības saglabāšana un veicināšana, bet ļaunais -
dzīvības - gan fiziskās, gan garīgās - bojāšana un iznīcināšana."
Lielajam pacifistam Albertam Šveiceram, kura 150. dzimšanas dienu un 60. gadadienu kopš viņa nāves 2025. gadā
gandrīz visi mediji noklusēja, ētika ir neierobežota atbildības paplašināšana par visu, kas dzīvo.
Arī Prāgas deklarācija 2025, kuru es jums nolasīšu šī otrā spēcīgā alternatīvā WEF noslēgumā šeit, Prāgā, un
kuru mēs visi kopā pēc tam parakstīsim, atbilst šai ētikai.
Prāgas deklarācija 2025: VISI PAR MIERU.
Koronavīrusa laikmetā mēs esam redzējuši, kā pilsoniskās un cilvēktiesības tiek pārkāptas, fiziskā
integritāte netiek ievērota, personiskās brīvības ierobežotas un iztikas līdzekļi iznīcināti.
Karš Eiropā daudzkārt pārsniegtu šīs ciešanas.
Lai saglabātu mūsu cilvēcisko cieņu, pašnoteikšanos un brīvību, visneatliekamākais šīs stundas
uzdevums ir novērst karu gan iekšienē, gan ārpus tās.
Mēs piedzīvojam, kā tiek brutāli izmantota valoda, izkropļota patiesība un attaisnota vardarbība
kā līdzeklis politisko interešu apmierināšanai.
Un mēs zinām, ka neviens karš nenotiek bez daudzu klusuma un neviens miers bez indivīda drosmes.
2026. gadam vajadzētu būt gadam, kad mēs kā pilsoņi, vecāki, draugi un kaimiņi iestāsimies nevis pret kādu, bet par mieru.
Tāpēc mēs, šīs deklarācijas parakstītāji, ar pilnu atbildību vēstures priekšā svinīgi paziņojam, ka mēs bez nosacījumiem
iestājamies pret karu Eiropā, noraidām vardarbību kā līdzekli politisku vai humānu mērķu sasniegšanai un
2026. gadā aktīvi atbalstīsim spēcīgu miera kustību.
Miers sākas mūsos pašos, bet tas nepaliek ar mums. Tas aug, kad mēs to izdzīvojam.
Tāpēc mēs šodien kopā sakām: "Nekad vairs karš, nekad vairs klusums - viss par mieru!
Viss par mieru.
Dāmas un kungi, dārgie draugi, šodien un šeit, šajā īpašajā vietā un šajā svarīgajā brīdī, man nav nekā
pilnvērtīgāka, kā kopā ar jums visiem raidīt spēcīgu signālu.
Cerības, atbildības un apņēmības zīme, kas apliecina vēlmi veidot mierīgāku pasauli.
Es ar lielu prieku un dziļu pateicību atskatos arī uz intensīvajām diskusijām, iedvesmojošajiem ieguldījumiem un
dažādajām perspektīvām, kas raksturoja šo otro alternatīvo WEF.
Šodien mēs visi esam mazliet tuvāk kopā, pāri robežām, pāri ideoloģijām, pāri personīgajām atšķirībām, vienoti
kopīgā pārliecībā, ka miers nav stāvoklis, kas mums ir dots kā dāvana, bet gan uzdevums, kas mums ir aktīvi jāveido.
Tāpēc es ļoti lepojos, ka mēs tagad kopīgi parakstām Prāgas deklarāciju 2025. gadā "VISI PAR MIERU".
Šī deklarācija ir daudz vairāk nekā dokuments. Tā ir solījums!
Solījums sev, saviem līdzcilvēkiem, nākamajām paaudzēm.
Tas ir solījums, kas liek mums turpināt domāt, rīkoties un nekad neatkāpties, kad runa ir par miera aizstāvēšanu un veicināšanu.
Radīsim šo mirkli kopā - redzami, spēcīgi un vienoti.
Ukraina-Krievija, Izraēla-Gaza, ASV-Irāna. Vai mēs esam uz trešā pasaules kara sliekšņa?
Pirmais, kas karā iet bojā, ir patiesība, un līdz ar to arī patiesa vēstures rakstīšana.
Kamēr Eiropas valdības neierobežoti daudz līdzekļu iegulda ieročos un bruņojumā, Kla.TV vairāk nekā 25 000 raidījumos
ir atklājusi kara kurinātājus un viņu viltīgās metodes.
Nodrošiniet patiesu historiogrāfiju, pirms tā atkal tiek falsificēta.
Noklikšķiniet uz saites video aprakstā www.kla.tv/2plus un saņemiet BEZMAKSAS vēstures arhīvu miljarda franku vērtībā!
Aizpildiet veidlapu tieši tagad, un jūs saņemsiet ekskluzīvu BEZMAKSAS cieto disku tieši no jūsu reģionālā Kla.TV
darbinieka rokām kā DĀVANU! Tiešām BEZMAKSAS? Pilnīgi noteikti!
Vienīgā "balva" ir palīdzēt jums kopēt šo unikālo vēstures arhīvu un bez maksas nodot to diviem
citiem kontaktiem. Glābiet šo pasauli kopā ar mums!