Uwe Kranz je policajac, penzionisani viši državni savjetnik i bivši predsjednik Državnog kriminalističkog ureda Tiringije.
Bio je nacionalni stručnjak u Europol-u.
Kao stručnjak za pitanja sigurnosti i terorizma, on redovno objavljuje članke u brojnim medijima.
Uwe Kranz se bori protiv organiziranog kriminala, ekstremizma i terorizma više od 50 godina.
Tokom svog mandata bio je posebno posvećen zaštiti djece.
Ovo postaje jasno kada pogledate oblasti djelovanja u njegovoj profesionalnoj karijeri:
Bio je predstavnik za pitanja mladih, prevenciju kriminala, borbu protiv seksualnog nasilja nad djecom i trgovinu
ljudima i organima na nacionalnom i međunarodnom nivou, te je bio uključen u rad udruženja za kriminalnu politiku.
Na svojoj web stranici Uwe Kranz objavljuje članke o temama kao što su "seksualno zlostavljanje djece" i "kontrola uma".
Kao krivični istražitelj, on pruža uvide u "duboku državu" i iz svoje penzije promatra trenutne svjetske događaje.
On također doprinosi svojim iskustvom i znanjem kao član i govornik na simpozijima za štampu koje organizuju ugledne
asocijacije kao što su Axion Resist i MWGFD e.V. (Medicinski stručnjaci i naučnici za zdravlje, slobodu i demokratiju).
Oni su uspostavljeni s ciljem zaštite dobrobiti djece i očuvanja slobode i vladavine prava.
Ovdje je govorio o temama koje uključuju pedofilske zločine, ranu seksualizaciju i trgovinu djecom.
Za mene je posebna čast što mogu poželjeti dobrodošlicu ovom iskusnom kriminalističkom
istražitelju, Uweu Kranzu, ovdje na 22. AZK.
Čast je sva moja.
Drago mi je što si ovdje.
Da, imate pola stoljeća iskustva u krivičnim istragama u borbi protiv seksualnog zlostavljanja djece.
Kao policajac, a čak i kao viši ministarski savjetnik i šef Odjela za krivične istrage Tiringije, bili ste na čelu ovih istraga.
To znači da su vam prijavljeni slučajevi i da ste ih potom istražili. Ali šta se onda desilo?
Problem je u tome što se dokazi prvo moraju predstaviti kako bi se slučaj mogao proslijediti javnom tužilaštvu, gdje će biti
prihvaćeni i preraditi u optužnicu koja će biti podnesena sudu.
Nažalost, na tom putu je bilo mnogo, mnogo neuspjeha.
Frustrirajuće je kada ujutro uhapšite nekoga, a zatim ga ponovo sretnete poslijepodne.
– Ovo sam ilustrirao: uhapšen ujutro, pušten na podne.
Na primjer, često se susrećemo s problemom da policija vrlo često dolazi na mjesto zločina, a zatim počinje istraživati ubistvo.
A onda, na putu ka javnom tužilaštvu, ubistvo postaje nanošenje tjelesne povrede sa smrtnom posljedicom.
Zatim, pod određenim okolnostima, možete završiti s potpuno drugačijom zakonski
dozvoljenom supstancom i potpuno drugačijim problemima.
Ili kad, kao u nedavnom slučaju, silovatelji koji su počinili grupno silovanje izlaze iz sudnice veselo zviždeći jer
sudija nije sto posto siguran da djevojka možda nije pristala.
Tu cijela stvar počinje postajati pomalo upitna.
I postoji mnogo, mnogo mogućnosti za obustavu postupka ili njegovu pretvorbu u psihijatrijski prijem, i tako dalje i tako dalje.
Dakle, negdje u poslu postoji razdor, i nažalost je to slučaj.
Ove žrtve se moraju tretirati pažljivo i ozbiljno.
Imate svako pravo na svijetu da vas policija i pravosudni sistem tretiraju kako treba.
Hvala vam na izjavi. Također spominjete takozvano "pedofilsko krivično djelo" i veze za koje se tvrdi da sežu do
"visokih krugova". Koja su vaša zapažanja u tom pogledu?
Da, pa pretpostavimo sljedeće: Uvijek uključujem slučaj Dutrouxa u svoje PowerPoint prezentacije.
Sigurno ste upoznati s slučajem Dutroux.
Belgijski pedofil koji je ubio jedanaest djece i izgladnio dvoje do smrti dok je bio u zatvoru.
Jer nije otkrio ništa dok je bio u zatvoru, a djeca su potom umrla od gladi. Zaista strašan slučaj.
Cijela serija svjedoka ili je bila uključena u nesreće ili je umrla pod sumnjivim okolnostima, ili šta god.
A slučaj Dutroux je već dokazao da su svi slojevi društva bili uključeni u ove mreže zlostavljanja djece.
Dakle, ovo je stiglo do samog vrha politike, do samog vrha kulture, televizije i medija.
Postupak je bio sinonim za ono što je suština problema.
Bilo da je Epstein ili ne, to je potpuno ista stvar.
U Epsteinovoj kući također imaju veze sve do vrha politike, šoubiznisa, tužilaca – ko zna
čega još – visokih zvaničnika i političara.
Učinili su isto sa "Diddyjem" Seanom Combsom, koji je također dobro poznat. On je sada
već četiri godine i dva mjeseca "zaključan".
Ovo je zapravo bezazlena osuda, jer je čitavo područje organiziranog kriminala jednostavno izostavljeno.
Rečeno je da ćemo odustati od slučaja i osuditi ga samo za jedan slučaj zlostavljanja njegove djevojke ili supruge.
A onda je cijeli proces sveden na mali dio.
U mnogim slučajevima takvi postupci su namjerno fragmentirani.
1995. godine imali smo veliko suđenje u Engleskoj. Također je bilo uključeno bankarstvo,
politika, mediji, veliki moguli i sve ostalo moguće.
Tokom godina proces je postajao sve manji i manji, sve dok na kraju nije ostalo ništa.
Na kraju su to bili sporedni postupci – razmatraju se i razlažu na sitne komadiće, da tako kažemo, na
pravne zalogajčiće, i onda ne ostaje mnogo suštine.
Ovo prirodno budi sumnju da se ovdje vrši utjecaj. To se ne može olako odbaciti.
Jeste li i vi uočili ovaj princip u svojoj regiji, kao što je sada bio slučaj s Epsteinom, Dutrouxom, P. Diddym i tako dalje?
Principi su isti svugdje, bez obzira na zemlju.
Morate pretpostaviti da se ovaj seksualni zlostavljanje male djece, djevojčica i
adolescenata događa širom Evrope i širom svijeta.
Ako pogledate NCMEC, na primjer – američki centar za prijavu nestale i zlostavljane djece – prije četiri
ili pet godina, on je još uvijek imao 50.000 slučajeva.
Sada nam se svake godine prijavi 205.000 slučajeva.
Nevjerovatno!
Ali mi smo mali svjetionik.
Ako uporedite ono što NCMEC prijavljuje Aziji, Indiji i Pakistanu, onda smo skoro u milionima.
Ovo jasno pokazuje da je to globalni problem, a ne samo njemački problem, ne samo belgijski problem ili bilo šta drugo.
Također sam čula da postoji mnogo službenih studija o zloupotrebi kultova.
Možete li u nekoliko rečenica objasniti šta je stajalo u službenom saopćenju?
Postoji mnogo studija. Vjerujte mi, u ovom polju posebno postoji bezbroj studija.
Ja sam lično napisao dvije studije za Evropski parlament, 2020. i 2021. godine, u kojima sam prikupio sve ove informacije.
I rekao sam: "U redu, šta se može poboljšati? Šta možemo olakšati? Gdje možemo početi?"
– A učinjeno je upravo suprotno.
Ponovo je osnovan centar za borbu protiv seksualnog zlostavljanja djece. Zack.
Sada imamo još jedan centar pored Europol-a i tako dalje i tako dalje.
Imamo predstavnike svugdje i imamo studije svugdje.
Godine 2011. provedena je izvrsna studija o uvođenju direktiva EU za borbu protiv seksualnog zlostavljanja djece.
I procijenjeno je 2016. godine. To je dobra studija.
Postojala je još jedna studija WeProtect-a. (https://www.weprotect.org/)
Također je bila dobra studija; samo ju je trebalo nastaviti i provesti.
Samo je trebalo nešto od toga napraviti!
Provedena je studija, koja je napisana i bila je zabavna za čitanje, s prekrasnim
slikama, prekrasnom grafikom i svim tim stvarima.
Ali implementacija je uglavnom nedostatna.
Dakle, ne samo da nedostaje istraživanje neprijavljenih slučajeva, već i političke volje da se ova pitanja temeljito riješe.
Nije toliko da nedostaje zakona, a sigurno ne nedostaje studija.
Ne, moraš to učiniti! Moraš to učiniti i želiš to učiniti!
Ti također puno pričaš o seksualnom odgoju u ranom djetinjstvu u vrtićima i školama. Šta možeš reći o tome?
Da, seksualno obrazovanje u ranoj dječjoj dobi je posebno područje koje me je osobito šokiralo, jer ga je
razvila Svjetska zdravstvena organizacija (WHO) u suradnji s Njemačkim saveznim centrom za zdravstveno obrazovanje.
Od 13. februara ove godine (2025.) naziva se "Savezni institut za javno zdravlje".
Ima još više prava, još više mogućnosti i može učiniti još više, posebno kada je riječ o zaštiti klime.
A ova dvojica su sastavila ove smjernice o tome kako "seksualno educirati" malu djecu.
Osnovna ideja iza ovoga je da se dijete – nakon što se može abortirati do rođenja, to je jedna strana toga –
odmah nakon rođenja etiketira kao seksualno biće koje se može zlostavljati u bilo kojem trenutku.
I to je toliko ludo da to ne možeš ni zamisliti.
A najgore je što su ove smjernice BZgA Svjetske zdravstvene organizacije zasnovane na naučnim saznanjima.
A sada molim vas pogledajte naučne nalaze i vidite odakle to potiče. Potječe od Kinseyja.
Čovjek koji je napisao zloglasni Kinseyev izvještaj iz 1960-ih o oslobađanju muškaraca i žena.
Od tada je zaista sve išlo nizbrdo.
U to vrijeme se već kovao pojam seksualne permisivnosti.
Indiferentnost prema djeci i seks sa djecom je moguća i česta, i dozvoljena je.
Uveden je vulgarni jezik. A ovaj pojedinac, Kinsey, proveo je niz testova.
Postoji niz testova koje sam vidio u kojima je četverogodišnje dijete bilo zlostavljano 24 sata kako bi postiglo 27 orgazama.
Samo zamisli to. On je svaki put kad bi dijete vrištalo, plakalo ili se grčilo opisivao orgazam – mučeći četverogodišnje
dijete 24 sata dok se ne bi pojavila neka fizička reakcija – a zatim je tu fizičku reakciju definisao kao orgazam.
A onda su bili oni koji su to činili, koji su zlostavljali djecu. Neki od njih bili su
dileri, neki bivši zatvorenici koji su pušteni.
Morate istražiti i sve to filtrirati.
I onda kažeš sebi: "Zdravo, šta je ovo? Nauk?"
Ovo je čisto zlostavljanje djece, čisto seksualno nasilje nad djecom pod izgovorom istraživanja.
I on je potom imao odgovarajuće učenike.
Kinsey je sljedeći imao Kentlera. Bio je tu Izvještaj o Kentleru.
Zatim je bio Sielert. A zatim je bilo još jedan, nedavno.
Svi oni potiču iz iste ideološke štale.
Morate uzeti u obzir. Kinsey je to započeo.
Zatim su "osvojili" univerzitete, tehničke koledže i ustanove za specijalističku obuku.
A sada se generacije društvenih psihologa, kulturnih psihologa i svega ostalog... proizvode jedna za drugom i
zauzimaju urede socijalne skrbi i obrazovne vlasti posvuda, nastavljajući raditi u duhu svoje obuke.
Nevjerovatno!
Po mom mišljenju, to je potpuno apsurdno.
A ako pogledate šta ove smjernice zahtijevaju – od nule do četiri godine, dijete mora naučiti
seksualnu masturbaciju. Od nule do četiri godine!
Pitam se, naravno, koji učitelj to radi i kako to radi?
A sada imamo 17 vrtića u Schwäbisch Hallu koji u svojim prostorijama uspostavljaju zone za lično istraživanje tijela.
Roditelji su bili potpuno zatečeni!
O tome nisu znali ništa. Nisu bili ni obaviješteni.
Dakle, ako je to seksualno obrazovanje u ranom djetinjstvu, onda je to u suštini ništa više nego uništavanje porodice.
To je uništenje porodice.
Suština države, jezgro države, je zdrav odnos u porodici.
Postoji otac, postoji majka, postoji dijete i to je to.
Postoje dva spola i to je to. Sad sam desničarski ekstremist.
Znam. Postoji nešto još ljepše, kako je jednom rekla Monika Gruber:
A ako imamo Roditelja 1 i Roditelja 2, uskoro ćemo imati i Leš 1 i Leš 2 za djeda i baku.
Hoće li se i to dogoditi? To je, naravno, šala, ali činjenica je da to dehumanizira cijelu stvar.
Da, tačno.
To više nije humano i nema dostojanstva – sigurno ne za dijete.
I djeca imaju dostojanstvo. Njihova prava također moraju biti zaštićena.
Djeca bi zaista trebala biti tretirana kao pravna lica, a ne kao predmeti koje se mogu jednostavno uzeti i odbaciti.
Da! Hvala ti što si objasnio.
Dakle, bilo je jedan pozitivan aspekt u cijeloj priči.
To je bio Univerzitet u Bielefeldu.
Provela je opsežnu studiju o Kinseyju, Kentleru i kompaniji i utvrdila da je to bilo zlostavljanje
djece, seksualno zlostavljanje u svakom pogledu.
Ovo je bila izrazito kriminalna organizacija koja se sada proširila po cijelom centru za obuku, gdje
su se obučavali socijalni psiholozi, psiholozi, direktori škola i slični stručnjaci.
I ovo se nastavlja. Dakle, postaje sve češće.
Stoga ne iznenađuje što danas u časopisima za roditelje čitamo da je sasvim normalno da se djeca tretiraju i odgajaju na takav način
da moraju imati seksualni kontakt između šest i devet godina.
I fizički se milovati i tajno svuda uređivati male, ugodne kutke u kojima se djeca mogu povući.
Sve to samo ide na ruku počiniteljima.
Da... Žao mi je, nemam dobre vijesti.
To su samo negativna iskustva koja sam tamo imao.
Borio sam se gotovo cijeli život da seksualno nasilje nad djecom postane krivično djelo.
I 2021. godine, nakon godina borbe, ovo je konačno, konačno, konačno uvedeno u Njemačkoj u
tolikoj mjeri da se sada smatra krivičnim djelom.
I to je ostalo na snazi od 2021. do 2024. godine. Zatim je gospodin Buschmann, kako su ga tada
zvali, liberalni ministar pravde, došao i to poništio.
Sada je to opet krivično djelo.
Dakle, ni to nije velika pobjeda.
Po mom mišljenju, sva objašnjenja koja je Ministarstvo pravde dalo da opravda zašto je ovo
krivično djelo ukinuto predstavljaju žestoku optužbu.
Da, to je zaista tužan odraz stanja stvari.
Puno vam hvala na vašoj posvećenosti pomaganju djeci i, iznad svega, na tome što ste ove probleme skrenuli na pažnju javnosti.
To je tako važno.
To se mora uraditi.
Hvala ti što si odvojio vrijeme, iako si trenutno na putu.
Vaše izjave su nam zaista pomogle da steknemo jasniju sliku o ovom pitanju.
Želimo vam sve najbolje u budućim poduhvatima, uključujući i penzionisanje.
Još uvijek si budan!
Hvala vam na izvrsnom obrazovnom radu. Volimo vas!
Hvala vam.