Uwe Kranz on poliisivirkamies, entinen ministerineuvos ja Thüringenin osavaltion
rikostutkintaviraston entinen puheenjohtaja.
Hän oli Europolin kansallinen asiantuntija.
Turvallisuus- ja terrorismikysymysten asiantuntijana hän julkaisee säännöllisesti lukuisissa tiedotusvälineissä.
Uwe Kranz on osallistunut järjestäytyneen rikollisuuden, ääriliikkeiden ja terrorismin torjuntaan yli 50 vuoden ajan.
Palvelusaikanaan hän omistautui ennen kaikkea lasten suojelemiselle.
Tämä käy selväksi, kun tarkastellaan hänen ammattiuransa toiminta-alueita:
Hän toimi nuorisoasioista vastaavana komissaarina ja toimi aktiivisesti rikollisuuden ehkäisyssä, lapsiin kohdistuvan
seksuaalisen väkivallan sekä ihmis- ja elinkaupan torjunnassa kansallisella ja kansainvälisellä tasolla
sekä kriminaalipoliittisten järjestöjen toiminnassa.
Uwe Kranz julkaisee omalla verkkosivustollaan artikkeleita aiheista kuten "Lasten
seksuaalinen hyväksikäyttö" ja "mielenhallinta".
Rikostutkijana hän tarjoaa näkemyksiä "syvästä valtiosta" ja tarkkailee eläkkeellä ollessaan maailman nykyisiä tapahtumia.
Hän antaa kokemuksensa ja tietonsa myös jäsenenä ja puhujana lehdistösymposiumeissa, joita järjestävät
tunnetut yhdistykset, kuten Axion Resist ja MWGFD e.V. .
Ne perustettiin lasten hyvinvoinnin, vapauden ja oikeusvaltion suojelemiseksi.
Täällä hän puhui muun muassa pedofiliasta, varhaisesta seksualisoitumisesta ja lapsikaupasta.
Minulla on erityinen kunnia toivottaa kokenut rikostutkija Uwe Kranz tervetulleeksi 22. AZK-kokoukseen.
Kunnia on kokonaan minun.
Mukava saada sinut tänne.
Kyllä, teillä on puoli vuosisataa rikosoikeudellista kokemusta lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjunnasta.
Olit näiden tutkimusten eturintamassa poliisiviranomaisena, jopa ministerineuvoston jäsenenä
ja Thüringenin rikostutkintaosaston päällikkönä.
Toisin sanoen teille ilmoitettiin tapauksista, ja te tutkitte ne. Mutta mitä sitten tapahtui?
Ongelmana on se, että todisteet on esitettävä ensin, jotta menettely voidaan viedä syyttäjänvirastoon ja
hyväksyä siellä, muokata syytteeksi ja viedä tuomioistuimeen.
Ja valitettavasti matkan varrella on monia, monia epäonnistumisia.
On turhauttavaa, kun pidätät jonkun aamulla ja tapaat hänet uudelleen iltapäivällä.
- Olen visualisoinut tämän: Pyydystetty aamulla, vapautettu keskipäivällä.
Meillä on esimerkiksi hyvin usein se ongelma, että poliisi saapuu hyvin usein paikalle murhasta ja alkaa sitten tutkia murhaa.
Ja sitten matkalla syyttäjänvirastoon murha muuttuu kuolemaan johtaneeksi pahoinpitelyksi.
Silloin saatat päätyä aivan toisenlaiseen lailliseen aineeseen ja aivan toisenlaisiin ongelmiin.
Tai kun, kuten äskettäisessä tapauksessa, joudutte käsittelemään raiskaajia, jotka syyllistyivät joukkoraiskaukseen ja kävelevät
sitten ulos oikeudesta tyytyväisinä, koska tuomari ei voi aivan satavarmasti sulkea pois sitä, että
tyttö olisi sittenkin saattanut osallistua siihen.
Tässä kohtaa koko juttu alkaa olla hieman arveluttava.
Ja on olemassa monia vaihtoehtoja menettelyn lopettamiseksi tai sen muuttamiseksi
psykiatriseksi sairaalahoidoksi ja niin edelleen.
Jossain kohtaa liiketoimintaa on siis katkos, ja valitettavasti asia on näin.
Näitä uhreja on kohdeltava huolellisesti ja vakavasti.
Sinulla on täysi oikeus siihen, että poliisi ja oikeusjärjestelmä kohtelevat sinua asianmukaisesti.
Kiitos lausunnostanne. Puhutte myös niin sanotusta "pedokriminalisuudesta" ja yhteyksistä, joiden sanotaan
ulottuvan "korkeisiin piireihin". Mitkä ovat havaintosi?
Kyllä, oletetaan siis seuraavaa: Minulla on aina Dutrouxin tapaus PowerPoint-esityksissäni.
Tunnette epäilemättä Dutroux'n tapauksen.
Belgialainen lasten hyväksikäyttäjä, joka tappoi vankilassa ollessaan yksitoista lasta ja näännytti kaksi kuoliaaksi.
Koska hän ei paljastanut mitään ollessaan vankilassa, ja sitten lapset kuolivat nälkään. Se oli kauhea tapaus.
Koko joukko todistajia on joko joutunut onnettomuuteen tai kuollut epäilyttävissä olosuhteissa tai mitä tahansa.
Dutroux'n tapaus on jo osoittanut, että kaikki yhteiskunnan tasot olivat mukana näissä lasten hyväksikäyttöringeissä.
Niinpä se nousi aivan huipulle politiikassa, kulttuurissa, televisiossa ja tiedotusvälineissä.
Prosessi oli synonyymi sille, mikä on ydinongelma.
Olipa kyseessä Epstein tai ei, se on täysin sama asia.
Epsteinilla on myös yhteyksiä aivan huipulle asti politiikkaan, showbisnekseen, syyttäjiin - ties mihin
- korkea-arvoisiin virkamiehiin ja poliitikkoihin.
He tekivät saman "Diddy" Sean Combsin kanssa, joka on myös tunnettu. Hän on nyt "vanginnut" neljä vuotta ja kaksi kuukautta.
Tämä on itse asiassa harmiton tuomio, koska koko järjestäytyneen rikollisuuden ala on yksinkertaisesti poistettu.
He sanoivat, että lopetamme tämän, ja nyt tuomitsemme hänet vain tyttöystävänsä tai vaimonsa pahoinpitelyn vuoksi.
Ja koko prosessi supistettiin sitten pieneen osaan.
Monissa tapauksissa tällaiset menettelyt ovat siis pirstaleisia, tarkoituksellisesti pirstaleisia.
Vuonna 1995 meillä oli suuri kokeilu Englannissa. Pankki, politiikka, tiedotusvälineet,
suuret mogulit ja muut mahdollistivat myös sen.
Vuosien mittaan prosessi on pienentynyt ja pienentynyt, ja lopulta jäljelle ei jäänyt mitään.
Loppujen lopuksi nämä olivat pieniä oikeudenkäyntejä - ne puretaan palasiksi ja pilkotaan niin
sanotusti murekkeiksi, oikeudellisiksi murekkeiksi, ja sitten ei jää paljonkaan sisältöä jäljelle.
Tämä herättää luonnollisesti epäilyn siitä, että täällä vaikutetaan. Sitä ei voi hylätä noin vain.
Toteutitteko sitten tämän periaatteen - kuten tapahtui Epsteinin, Dutroux'n, P. Diddyn ja niin
edelleen kanssa - teidän alueellanne, nämä periaatteet?
Periaatteet ovat samat kaikkialla, maasta riippumatta.
On oletettava, että tätä pienten lasten, tyttöjen ja teini-ikäisten seksuaalista
hyväksikäyttöä tapahtuu kaikkialla Euroopassa ja maailmassa.
Jos tarkastellaan esimerkiksi NCMEC:tä - amerikkalaista keskusta, joka ilmoittaa kadonneista ja hyväksikäytetyistä lapsista -
sillä oli vielä neljä tai viisi vuotta sitten 50 000 tapausta.
Meille ilmoitetaan nyt vuosittain 205 000 tapausta.
Hulluus!
Mutta me olemme pieni valo.
Jos verrataan NCMEC:n raportteja Aasiaan, Intiaan ja Pakistaniin, olemme lähes miljoonia.
Tämä osoittaa siis selvästi, että kyseessä on maailmanlaajuinen ongelma, ei vain
saksalainen, belgialainen tai mikä tahansa muu ongelma.
Olen myös kuullut, että kulttien hyväksikäytöstä on tehty monia virallisia tutkimuksia.
Voitteko selittää muutamalla lauseella, mitä virallinen puoli on esittänyt?
Tutkimuksia on tarpeeksi. Uskokaa minua, tutkimuksia on kymmenittäin tällä alalla.
Kirjoitin itse Euroopan parlamentille kaksi tutkimusta, 2020 ja 2021, joissa tein yhteenvedon koko asiasta.
Ja sanoin: "Okei, mitä voisimme tehdä paremmin? Mitä voisimme tehdä helpommaksi? Mistä voimme aloittaa?"
- Ja juuri päinvastoin on tehty.
On perustettu toinenkin keskus, keskus lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjumiseksi. Zack.
Nyt meillä on keskus Europolin vieressä ja, ja, ja, ja.
Kaikkialla on komission jäseniä ja kaikkialla on tutkimuksia.
Vuonna 2011 tehtiin hieno tutkimus EU:n direktiivien käyttöönotosta lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjumiseksi.
Se arvioitiin vuonna 2016, ja se on hyvä tutkimus.
WeProtect teki toisen tutkimuksen. (https://www.weprotect.org/)
Se oli myös hyvä tutkimus, jota olisi pitänyt päivittää ja toteuttaa.
Siitä oli vain tehtävä jotain!
He tekivät tutkimuksen, se oli kirjoitettu, sitä oli mukava lukea, siinä oli hienoja kuvia, hienoja grafiikoita ja tralala.
Mutta täytäntöönpano on yleensä ongelma.
Pimeän kenttätutkimuksen puutteen lisäksi myös poliittinen tahto puuttuu näiden kysymysten intensiiviseen käsittelyyn.
Lainsäädännöstä ei ole niinkään puutetta, eikä tutkimuksista todellakaan ole puutetta.
Ei, sinun on tehtävä se! Teidän on tehtävä se ja haluttava tehdä se!
Puhutte myös paljon varhaislapsuuden seksuaalikasvatuksesta päiväkodeissa ja kouluissa. Mitä voitte sanoa siitä?
Kyllä, varhaislapsuuden seksuaalikasvatus on erityisala, joka todella järkytti minua, koska WHO on kehittänyt sen
yhdessä Saksan liittovaltion terveyskasvatuskeskuksen kanssa.
Tämän vuoden helmikuun 13. päivästä lähtien (2025) sen nimi on ollut "liittovaltion kansanterveysinstituutti".
Sillä on vieläkin enemmän oikeuksia ja mahdollisuuksia, ja se voi tehdä vieläkin enemmän, erityisesti ilmastonsuojelun alalla.
Ja nämä kaksi tekivät yhteistyötä luodakseen nämä ohjeet siitä, miten nuoria lapsia "kasvatetaan seksuaalisesti".
Perusajatuksena on itse asiassa se, että lapsi - sen jälkeen kun hänet voidaan abortoida syntymään asti, se on yksi puoli
asiasta - leimataan heti syntymän jälkeen seksuaaliseksi olennoksi, jota voidaan myös käyttää hyväksi milloin tahansa.
Ja se on niin hullua, että sitä ei voi edes kuvitella.
Pahinta on se, että nämä WHO:n BZgA-ohjeet perustuvat tieteellisiin tutkimustuloksiin.
Ja nyt katsokaa tieteellisiä tuloksia ja katsokaa, mistä se johtuu. Se on peräisin Kinseystä.
Mies, joka kirjoitti 1960-luvulla surullisen kuuluisan Kinsey-raportin miesten ja naisten vapautumisesta.
Siitä lähtien asiat menivät itse asiassa tasaisesti alamäkeen.
Tuolloin keksittiin termi "seksuaalinen sallivuus".
Välinpitämättömyys lapsia kohtaan ja seksi lasten kanssa on mahdollista ja yleistä ja sallittua.
Fekaalinen kieli otettiin käyttöön. Ja tämä henkilö, Kinsey, suoritti useita testejä.
Näin myös erään testisarjan, jossa nelivuotiasta lasta pahoinpideltiin 24 tunnin ajan, jotta hän saisi 27 orgasmia.
Sinun täytyy kuvitella se. Hän kuvasi orgasmin aina, kun lapsi huusi, huusi, kouristeli - kidutti nelivuotiasta lasta 24
tuntia, kunnes jonkinlainen fyysinen reaktio tapahtuu - ja määritteli sitten tämän fyysisen reaktion orgasmiksi.
Ja sitten ne, jotka tekivät sen, jotka pahoinpitelivät lapsia, jotkut heistä olivat
sutenöörejä, jotkut vankilasta vapautuneita vankeja.
Sinun on tutkittava ja suodatettava kaikki se pois.
Ja sitten sanot itsellesi: "Hei, mitä tämä on? Tieteellistä tietoa?"
Tämä on virheetöntä lasten hyväksikäyttöä, virheetöntä lapsiin kohdistuvaa seksuaalista väkivaltaa tutkimuksen varjolla.
Sitten hänellä oli vastaavia oppilaita.
Kinsey sai seuraavaksi Kentlerin. Kentlerin raportti julkaistiin.
Sitten oli Sielert. Ja sitten oli toinen, nyt uudempi.
He kaikki tulevat samasta ideologisesta tallista.
Sinun on ajateltava asiaa. Kinsey on aloittanut.
Sitten he "valloittivat" yliopistot, ammattikorkeakoulut ja erikoistuneet koulutuskeskukset.
Ja nyt tällaisten sosiaalipsykologien ja kulttuuripsykologien sukupolvet, ja mitä tahansa... Heidät tuotetaan yksi toisensa
jälkeen ja he valtaavat sosiaalihuollon toimistoja ja koululautakuntia kaikkialla ja
jatkavat työtään tämän koulutuksen hengessä.
Hulluus!
Minun mielestäni se on aivan järjetöntä.
Ja jos sitten katsotte, mitä nämä suuntaviivat edellyttävät - nollasta neljään vuoteen lapsen on opittava
seksuaalinen itsetyydytys. Nollasta neljään vuoteen!
Kysyn tietenkin itseltäni, kuka kasvattaja tekee näin ja miten hän tekee sen?
Schwäbisch Hallissa 17 päiväkotia on juuri äskettäin perustanut päiväkotiin henkilökohtaisen kehon tutkimisen asemia.
Vanhemmat olivat täysin ymmällään!
He eivät tienneet siitä mitään. Heille ei myöskään ilmoitettu.
Jos tämä on siis varhaislapsuuden seksuaalikasvatusta, se on pohjimmiltaan pelkkää perheen tuhoamista.
Tämä on perheen tuhoamista.
Valtion ydin, valtion munasolu, on terve perhesuhde.
On isä, on äiti, on lapsi, siinä kaikki.
Sukupuolia on kaksi, kahdesti basta. Olen jo äärioikeistolainen.
Minä tiedän sen. On jotain vielä kauniimpaa, mitä Monika Gruber kerran sanoi:
"Ja jos meillä on vanhempi1 ja vanhempi2, meillä on pian isoisän ja isoäidin ruho1 ja ruho2.
Onko sekin kenties tulossa?" Se on tietysti vitsi, mutta tosiasia on, että se epäinhimillistää koko asian.
Kyllä, juuri niin.
Se ei ole enää inhimillistä eikä arvokasta - varsinkaan lapsen kannalta.
Lapsella on myös ihmisarvo. Sinun on myös suojeltava heidän oikeuksiaan.
Lapsia pitäisi todellakin kohdella laillisina subjekteina eikä sellaisina, joita voi vain heittää päälle ja pois.
Kyllä! Kiitos kommenteista.
Koko liiketoiminnassa oli siis yksi ainoa myönteinen lähestymistapa.
Se oli Bielefeldin yliopisto.
Hän teki laajamittaisen tutkimuksen tästä Kinseyn, Kentlerin ja kumppaneiden tutkimuksesta ja totesi, että kyseessä oli
lasten hyväksikäyttö kautta linjan, seksuaalinen hyväksikäyttö.
Kyseessä oli erittäin rikollinen organisaatio, joka on nyt levinnyt koko koulutuskeskukseen, jossa on koulutettu
sosiaalipsykologeja, psykologeja, rehtoreita ja vastaavia.
Ja se jatkuu . Joten se tapahtuu yhä useammin.
Siksi ei olekaan yllättävää lukea nykyään vanhempainlehdistä: On aivan normaalia, että lapsia kohdellaan ja
koulutetaan siten, että heidän on oltava seksuaalisessa kanssakäymisessä kuudesta yhdeksän vuoden iässä.
Ja fyysisesti kähmimällä toisiaan ja perustamalla salaa pieniä viihtyisiä nurkkia kaikkialle, jonne lapset voivat vetäytyä.
Tämä kaikki on vain yksi peli, joka on rikollisten käsissä.
[Niin... Olen pahoillani, minulla ei ole hyviä uutisia.
Nämä ovat vain kielteisiä kokemuksia, joita minulla on ollut.
Olen todellakin viettänyt suurimman osan elämästäni taistellen sen puolesta, että lapsiin
kohdistuvasta seksuaalisesta väkivallasta tehtäisiin rikos.
Ja tämä on vihdoin, vihdoin, vihdoin pantu täytäntöön Saksassa vuonna 2021 sen jälkeen, kun siitä oli
vuosia taisteltu rikosoikeudelliseksi tekemiseksi.
Se kesti vuodesta 2021 vuoteen 2024, mutta sitten Buschmann - se oli hänen silloinen nimensä,
liberaali oikeusministeri - tuli ja kumosi sen.
Nyt se on jälleen rikos.
Joten sekään ei ole suuri voitto.
Kaikki ne muotoilut, joita oikeusministeriö käyttää selittääkseen, miksi tämä rikos on kumottu, ovat mielestäni syytteitä.
Kyllä, se on todellakin syytös.
Kiitän teitä paljon sitoutumisestanne lapsiin ja ennen kaikkea siitä, että julkistatte nämä väärinkäytökset.
Se on niin tärkeää.
Sen on tapahduttava.
Kiitos, että otitte tämän ajan, vaikka matkustatte juuri nyt.
Lausuntonne ovat todella auttaneet meitä saamaan selkeämmän kuvan tästä ongelmasta.
Toivotamme sinulle kaikkea hyvää tulevaan työhösi, myös eläkkeellä ollessasi.
Olette edelleen vauhdissa!
Kiitos hienosta opetustyöstäsi. Me rakastamme teitä!
Kiitos.