Уве Кранц је полицијски службеник, пензионисани виши министарски саветник и бивши председник
Канцеларије криминалне полиције државе Тирингија.
Он је био национални стручњак у Европолу.
Као стручњак за питања безбедности и тероризма, он редовно објављује чланке у бројним медијима.
Уве Кранц се више од 50 година бори против организованог криминала, екстремизма и тероризма.
Током свог мандата био је посебно посвећен заштити деце.
Ово постаје јасно када погледате области активности у његовој професионалној каријери:
Он је био представник за питања омладине, превенцију криминала, борбу против сексуалног насиља над децом и трговине
људима и органима на националном и међународном нивоу, и био је укључен у рад удружења за кривичну политику.
На свом веб-сајту Уве Кранц објављује чланке о темама као што су "сексуално злостављање деце" и "контрола ума".
Као криминални истражитељ, он пружа увид у "длабоку државу" и из свог пензионисања посматра актуелна светска дешавања.
Он такође доприноси својим искуством и знањем као члан и говорник на симпозијумима за штампу које организују реномиране
асоцијације као што су Axion Resist и MWGFD e.V. (Медицински стручњаци и научници за здравље, слободу и демократију).
Они су успостављени са циљем заштите добробити деце и очувања слободе и владавине права.
Овде је говорио о темама које укључују педофилске злочине, рану сексуализацију и трговину децом.
За мене је велика част да поздравим овог искусног криминалног истражитеља, Увеа Кранца, овде на 22. AZK.
Част је сасвим моја.
Добро је што си овде.
Да, имате пола века искуства у кривичном истраживању у борби против сексуалног злостављања деце.
Као полицијски службеник, а чак и као виши министарски саветник и шеф Одјељења за кривичне
истраге Тирингије, били сте на челу ових истрага.
То значи да су вам пријављени случајеви и да сте их потом истражили. Али шта се потом догодило?
Проблем је у томе што се докази морају прво представити како би случај могао бити упућен јавном тужилаштву, где ће бити
прихваћен и прерађен у оптужницу која ће бити поднета суду.
И, нажалост, на том путу је било много, много неуспеха.
Фрустрирајуће је када ухапсите некога ујутру, а затим га поново сретнете поподне.
– Ово сам илустровао: ухапшен ујутру, пуштен у подне.
На пример, често се сусрећемо са проблемом да полиција веома често долази на место убиства и затим почиње да истражује убиство.
А онда, на путу ка јавном тужилаштву, убиство се претвара у телесну повреду са смртним исходом.
Онда, под одређеним околностима, можете завршити са потпуно другом законском супстанцом и потпуно другачијим проблемима.
Или када, као у недавnom случају, силоватељи који су починили групно силовање весело свирајући излазе из суда, јер
судија није сто одсто сигуран да девојка можда није пристала.
Ту цела ствар почиње да делује помало сумњиво.
И постоји много, много могућности за обустављање поступка или његово претварање у
психијатријски пријем, и тако даље и тако даље.
Дакле, негде у пословању постоји раздор, и, нажалост, то је случај.
Ове жртве морају бити руковане пажљиво и озбиљно.
Имате сва права на свету да вас полиција и правосудни систем третирају како треба.
Хвала вам на вашој изјави. Такође помињете такозвано "педофилско кривично дело" и везе за које се тврди да сежу
до "високих кругова". Која су ваша запажања у том погледу?
Да, па хајде да претпоставимо следеће: увек укључујем случај Дутроа у своје PowerPoint презентације.
Сигурно сте упознати са случајем Дутрôа.
Белгијски педофил који је у затвору убио једанаест деце и глађу довео двоје до смрти.
Јер није открио ништа док је био у затвору, а затим су деца умрла од глади. Заиста ужасан случај.
Цела серија сведока или је била укључена у несреће или је умрла у сумњивим околностима, или шта год.
А случај Дутрôа је већ доказао да су сви нивои друштва били умешани у ове мреже злостављања деце.
Дакле, ово је стигло до врха политике, до врха културе, телевизије и медија.
Поступак је био синоним за то шта је суштина проблема.
Било да је Епштајн или не, то је потпуно иста ствар.
У Епштејновој кући такође имају везе све до врха политике, шоу-бизниса, тужилаца – ко
зна шта још – високих званичника и политичара.
Урадили су исто са "Дидијем" Шоном Комбсом, који је такође добро познат. Он је сада "затворен" већ четири године и два месеца.
Ово је заправо безазлена осуда, јер је цело подручје организованог криминала једноставно исечено.
Речено је да ћемо одбацити оптужбе и осудити га само за један случај злостављања његове девојке или супруге.
А онда је цео процес сведен на мали део.
У многим случајевима такви поступци су намерно фрагментирани.
1995. године смо имали велики судски процес у Енглеској. Такође су га пратиле банке,
политичари, медији, велики моћници и сви остали могући.
Током година процес је постајао све мањи и мањи, све док на крају није остало ништа.
На крају, ово су били споредни поступци – они се разлажу и разбијају на, такорећи,
правне залогаје, и онда не остаје много суштине.
Ово природно изазива сумњу да се овде врши утицај. То се не може тек тако одбацити.
Да ли сте и ви уочили овај принцип у вашем региону, као што је сада био случај са Епштајном, Дутроом, П. Дидијем и тако даље?
Принципи су исти свуда, без обзира на земљу.
Морате претпоставити да се овај сексуални злостављање мале деце, девојчица и адолесцената догађа широм Европе и широм света.
Ако погледате NCMEC, на пример – амерички центар за пријављивање нестале и злостављане деце – пре четири
или пет година, он је још увек имао 50.000 случајева.
Сада нам се сваке године пријави 205.000 случајева.
Невероватно!
Али ми смо мала светлост.
Ако упоредите шта NCMEC пријављује Азији, Индији и Пакистану, онда смо готово у милионима.
Ово јасно показује да је то глобални проблем, а не само немачки проблем, нити само белгијски проблем или било шта друго.
Такође сам чула да постоји много званичних студија о злоупотреби култова.
Можете ли у неколико реченица објаснити шта је у званичном саопштењу написано?
Постоји много студија. Верујте ми, у овој области их је безброј.
Ја лично сам написао две студије за Европски парламент, 2020. и 2021. године, у којима сам саставио све ове информације.
И рекох: "У реду, шта би могло бити боље? Шта можемо учинити једноставнијим? Где можемо почети?"
– И учињено је управо супротно.
Поново је основан центар за борбу против сексуалног злостављања деце. Бум.
Сада имамо још један центар поред Еуропола и тако даље и тако даље.
Имамо представнике свуда и имамо студије свуда.
2011. године спроведена је изванредна студија о увођењу директива ЕУ за борбу против сексуалног злостављања деце.
И то је оцењено 2016. године. То је добра студија.
Постојала је још једна студија WeProtect-а. (https://www.weprotect.org/)
То је такође била добра студија; само ју је требало наставити и спровести.
Требало је само нешто да се уради од тога!
Спроведена је студија, која је написана и била је пријатна за читање, са прелепим
сликама, прелепим графиконама и свим тим џазом.
Али имплементација је углавном недовољна.
Дакле, не само да недостају истраживања о непрјављеним случајевима, већ и
политичка воља да се ови проблеми темељно реше.
Не ради се толико о томе да недостају закони, а свакако не недостаје студија.
Не, мораш то да урадиш! Мораш то да урадиш и желиш то да урадиш!
Ти такође много говориш о сексуалном образовању у раном детињству у вртићима и школама. Шта можеш рећи о томе?
Да, сексуално образовање у раном детињству је посебна област која ме је нарочито шокирала, јер ју је развила СЗО у
сарадњи са Немачким савезним центром за здравствено образовање.
Од 13. фебруара ове године (2025) назива се "Савезни институт за јавно здравље".
Има још више права, још више могућности и може учинити још више, посебно када је у питању заштита климе.
А ова двојица су саставила ове смернице о томе како "сексуално едуковати" малу децу.
Основна идеја иза овога је да се дете – које се, с једне стране, може абортирати до рођења – одмах по рођењу означи као
сексуално биће које се може злоупотребити у било ком тренутку.
И то је тако лудо да то чак не можеш ни да замислиш.
А најгоре је што су ове смернице BZgA СЗО засноване на научним налазима.
И сада, молим вас, погледајте научна сазнања и утврдите одакле то потиче. Потиче од Кинсија.
Човек који је написао злогласни Кинсијев извештај из 1960-их о ослобођењу мушкараца и жена.
Од тада је заправо све било низбрдо.
У то време се већ ковао појам сексуалне попустљивости.
Индиферентност према деци и секс са децом су могући и уобичајени, и дозвољени.
Уведен је вулгаран језик. И овај појединац, Кинси, спровео је низ тестова.
Постоји низ тестова које сам видео у којима је четворогодишње дете злостављано 24 сата како би постигло 27 оргазама.
Само замисли то. Он је описивао оргазам сваки пут када би дете вриштало, вриснуло или се конвулзирало – мучећи
четворогодишње дете 24 сата док се не би појавила нека физичка реакција – а затим ту физичку реакцију дефинисао као оргазам.
А онда су били они који су то чинили, који су злостављали децу. Неки од њих били су проститутори,
неки су били бивши затвореници који су пуштени.
Мораш да истражиш и све то филтрираш.
А онда кажеш себи: "Здраво, шта је ово? Научно знање?"
Ово је чиста злоупотреба деце, чисти сексуални насиље над децом под изговором истраживања.
И он је затим имао одговарајуће ученике.
Кинси је затим имао Кентлера. Постојао је Извештај Кентлера.
Затим је био Силер. А затим је био још један, недавно.
Сви они потичу из исте идеолошке стаје.
Мораш да узмеш у обзир. Кинси је то започео.
Онда су "освојили" универзитете, техничке колеџе и институције за стручно образовање.
А сада се генерације друштвених психолога, културних психолога и свега осталог... производе једна за другом и
насељавају канцеларије социјалне заштите и образовне власти свуда, настављајући да раде у духу своје обуке.
Невероватно!
По мом мишљењу, то је потпуно апсурдно.
А ако погледате шта ове смернице захтевају – од нуле до четири године, дете мора да научи
сексуалну мастурбацију. Од нуле до четири године!
Питам се, наравно, који наставник то ради и како то ради?
И сада имамо 17 вртића у Швабиш Хал који у својим објектима успостављају зоне за лично истраживање тела.
Родитељи су били потпуно збуњени!
Они ништа нису знали о томе. Нису били обавештени.
Дакле, ако је то сексуално образовање у раном детињству, онда је то у суштини ништа више од разарања породице.
То је уништавање породице.
Језгро државе, нуклеус државе, јесте здрави породични однос.
Постоји отац, постоји мајка, постоји дете, и то је то.
Постоје два пола и то је то. Сада сам десничарски екстремиста.
Знам. Постоји нешто још лепше, као што је једном рекла Моника Грубер:
А ако имамо Родитељ1 и Родитељ2, ускоро ћемо имати и Леш1 и Леш2 за деду и баку.
"Да ли ће се и то догодити?" То је, наравно, шала, али чињеница је да то дехуманизује целу ствар.
Да, баш тако.
То више није хумано и нема достојанства – сигурно не за дете.
И деца имају достојанство. Њихова права такође морају бити заштићена.
И деца заиста треба да се третирају као правна лица, а не као предмети које се могу једноставно покупити и одбацити.
Да! Хвала што си објаснио.
Дакле, у целом послу је био један позитиван аспект.
То је био Универзитет у Билефелду.
Она је спровела студију великих размера о Кинсију, Кентлеру и компанији и утврдила да је то било
злостављање деце, сексуално злостављање у свим случајевима.
Ово је била високо криминална организација која се сада проширила по целом тренинг центру, где су се обучавали социјални
психолози, психолози, директори школа и слични стручњаци.
И ово се наставља. Дакле, постаје све чешће.
И тако није изненађење читати данас у часописима за родитеље да је сасвим нормално да се деца лече и образују на такав начин да
морају да имају сексуални контакт између шесте и девете године.
И физички се милујући једни друге и тајно уређујући мале, пријатне кутке свуда где се деца могу повући.
Све је то само играње у руке починиоцима.
Да... Жао ми је, немам добре вести.
То су само негативна искуства која сам тамо имао.
Цео свој живот сам се борио да сексуално насиље над децом буде кривично дело.
И 2021. године, после година борбе, ово је коначно, коначно, коначно спроведено у Немачкој
у тој мери да се сада сматра кривичним делом.
И то је остало на снази од 2021. до 2024. године. Онда је господин Бушман, како су га тада
звали, либерални министар правде, дошао и укинуо то.
Сада је то поново кривично дело.
Дакле, ни то није велика победа.
По мом мишљењу, сва објашњења која је Министарство правде дало да оправда зашто је ово кривично
дело укинуто представљају разобличавајућу оптужницу.
Да, то заиста је тужан одраз стања ствари.
Хвала вам пуно на вашој посвећености помагању деци и, изнад свега, што сте ове проблеме довели у пажњу јавности.
То је тако важно.
То се мора урадити.
Хвала ти што си одвојио време, иако си тренутно у покрету.
Ваше изјаве су нам заиста помогле да стекнемо јаснију слику о овом питању.
Желимо вам све најбоље у вашим будућим подухватима, укључујући и ваш одлазак у пензију.
Још увек си на висини задатка!
Хвала вам на вашем изванредном образовном раду. Волимо вас!
Хвала.