i 15 år.
Deretter jobbet hun som eventarrangør, programvaredesigner, webpublisher og matematisk kunstner.
I London meldte hun seg frivillig som "McKenzie Friend", som tilsvarer en juridisk lekmannsrådgiver.
I løpet av denne prosessen kom hun i kontakt med ofre for rituelle overgrep og varetektsfengsling
som ikke ble hjulpet, men skadet av rettssystemet.
Sabine McNeill begynte å offentliggjøre disse sakene på internett.
Hun kjempet for barn som ble tatt fra foreldrene sine av staten, og tok til og med opp denne saken i Europaparlamentet.
"Det er derfor vi er her i dag. Vi er her for å be om hjelp.
Det finnes barn som skriker for å bli hørt. Hvis du ikke hører disse barna skrike, hvem skal da gjøre det?"
Til sammen fulgte hun rundt 50 saker om flytting av barn.
Den mest kjente var "Hampstead-saken", der hun publiserte videoer med vitnesbyrd fra barna Alisa og Gabriel.
I den vitnet barna om at faren hadde organisert en satanistisk sekt som regelmessig mishandlet og drepte barn.
De beskrev også hvordan faren deres ledet hendene deres i drap på spedbarn.
"Faren vår tar meg og oss med opp for å gjøre det fordi vi ikke kan.
Vi er ikke sterke nok til å kutte hodet av en baby.
Han må bare holde kniven og legge hånden sin oppå hånden vår og hjelpe oss med å skjære hodet av en baby, for han lærer.
Han lærer meg og Gabriel."
Til tross for disse uttalelsene ble ikke faren dømt, men retten tok barna fra moren og ga faren eneomsorgen.
Senere sørget den samme dommeren i den skotske overgrepssaken mot Hollie Greig for at faren,
som var anklaget for overgrep, ikke ble dømt.
Det var imidlertid overlapp med Hampstead-saken, ikke bare når det gjaldt dommeren, men også når det gjaldt gjerningsmennene.
Selv etter Hampstead-dommen fortsatte Sabine å være aktiv, og hun samlet inn titusenvis av underskrifter til
underskriftskampanjer og dokumenterte bevismateriale.
Hun gjorde også listen over 175 gjerningsmenn som moren hadde satt opp, tilgjengelig.
Dette satte gjerningsmennene i en vanskelig situasjon, og til slutt ble det tatt ut tiltale mot dem.
I en alder av 73 år ble hun så dømt til en lang fengselsstraff på ni år og deportert til Tyskland rundt fire år senere.
Mange av nettsidene deres har blitt stengt.
Til tross for trakasseringen hun ble utsatt for i fengselet, ga Sabine ikke opp:
Hun fortsetter å støtte andre aktivister i kampen mot barnemishandling og handel med barn.
Hallo, hei Sabine. Jeg skal gi deg en klem!
[Ja, for en ære å få deg til å tale på den 22. AZK i dag!
Du har fulgt mange ofre for satanistisk-rituelle overgrep og også henvist noen av dem til filmene mine.
Du har møtt mødre i fengsel som har blitt fratatt barna sine.
Du kjempet for disse mødrene og kjemper fortsatt som en løvinne for disse mødrene og barna.
Fortell oss kort om dine erfaringer!
Ja, det er vanskelig, for jeg vet ikke hvor jeg skal begynne.
De første ofrene jeg møtte, hadde ikke noe med barn å gjøre i det hele tatt.
Det var menn i House of Lords der jeg organiserte arrangementer.
Først kom ofrene for banker og domstoler.
Og så kom det som regel kvinner, og så kom disse barna som rapporterte det verste av alt.
Og alt var så ille før.
Jeg glemmer aldri hvordan en rumensk sosialarbeider hevdet at en portugisisk familie med fem barn ikke
var kvalifisert, noe hun - skal vi si - unnskyldte.
Og det var så patetisk, idiotisk og hyklersk.
Du kan rett og slett ikke se på uten å gjøre noe.
Hvis jeg skulle fortelle om mine opplevelser, var kanskje den verste å snakke med en kvinne som hadde
sitt såkalte "avskjedsmøte" med den lille babyen sin.
Og så hadde hun et såkalt siste møte før det ble tatt fra henne.
Så det er så ubeskrivelig hyklersk.
Og det er et narrespill, det er grotesk.
Ja, jeg vet ikke engang hvilke ord jeg skal bruke.
Så det er vanskelig å si hva som er det verste.
Hvordan skal vi kategorisere kriminalitet? Etter antall barn?
Den grusomheten som barn utsettes for, eller den som foreldre utsettes for?
I den helt grusomme opplevelsen av fengselsopphold, der de såkalte betjentene bare misbruker sin makt fordi de
har muligheten og gjør alt annet enn det de burde gjøre og det som forkynnes og det som kreves, teoretisk sett.
Det er så ille at du bare mentalt kan tolke, unnskylde og forklare det hele.
Du fortalte meg om en annen mor som fikk fire barn tatt fra seg og det femte tatt fra fengselet.
Vel, jeg så henne da hun var gravid i fengselet.
Da hun kom ut, skrev hun til meg - for det finnes en tjeneste som heter
"Email-a-Prisoner" - at babyen også var blitt tatt fra henne.
Den femte også? Ja. Egg, egg, egg.
Frem til Hampstead-saken var det verste tilfellet en nigeriansk familie med syv barn.
Alle barna ble ført bort.
Med disse idiotiske prosedyrene i såkalte familiedomstoler som holdes hemmelige.
Så ingen presse får komme inn der. Og slik har det vært i flere tiår.
Og den syvende ble født i fengsel.
Og jeg hadde også kontakt med den amerikanske moren som satt i nabocellen, og hvis barn hadde oppholdt seg i London.
Og etter at den ble eksportert, til tross for all min hjelp.
Den amerikanske kvinnen opplevde akkurat det samme som den nigerianske kvinnen.
Og som sosialarbeideren sa: "Ja, du kommer aldri til å se ham igjen."
Og det "store" var at den eldste datteren i familien ble misbrukt av sønnen i fosterfamilien.
Den neste datteren fortalte moren at hun alltid blir kjørt til mørke arrangementer om kvelden der det bare er menn.
Og den unge sønnen spurte moren sin hva pedofili var.
[Og hva skjedde da du satt i fengsel?
Vel, da jeg satt i fengsel, hadde jeg publisert oppropet.
Og så fikk jeg 16 000 underskrifter og mer til.
Og jeg hadde også over 100 000 visninger på nettsiden jeg laget for barna.
Jeg bygget individuelle nettsteder for de verste tilfellene.
Så jeg var relativt godt kjent.
Og dette er posen med alle kortene jeg fikk, som jeg brukte til å dekorere celleveggen min.
Jeg klarte aldri å lage et halskjede av det.
Men jeg ville selvfølgelig ikke kaste dem.
Å, Sabine, vi er glade for at du har fått denne oppmuntringen, og du vil fortsette å få den.
Jeg ble helt sjokkert over å se live hvordan en slik baby blir tatt bort.
La meg vise deg kort.
"Så du har nøyaktig ett alternativ på dette tidspunktet.
Du må overlevere ham til ambulansepersonellet, og så kan du gå videre med venner og familie som er der ute.
Ellers tar jeg den fra deg, og du havner i fengsel.
Du må ta denne avgjørelsen. Du må ta den nå."
["Jeg vil ikke la ham gå."
[Ok. Ok.
La ham gå, så han ikke blir skadet. Kom hit et øyeblikk. Kom hit et øyeblikk."
["Jeg lot ham gå. Jeg lot ham gå!"
["Nei, hun skal i fengsel."
[Jeg ville bare si at jeg ikke kunne gjøre det, men jeg lot ham gjøre det."
["Legg hendene på ryggen."
["De lukket døren til ambulansen. Det var det siste jeg så."
["De kidnapper barnebarnet mitt."
["Nei, sett deg i bilen. Sett deg inn i bilen. Det går bra."
["Jeg vil si farvel." ["Det går bra. I bilen.
["Jeg vil si farvel." ["Du gjør det bare verre."
"Hvert barn er verdt rundt én million dollar for staten."
Så dette er babyens bestefar.
Det er så slemt og så ille.
Jeg mener, "de gjør jo bare jobben sin", ikke sant?
Det er det samme som under nazistene, slik du kan forklare det.
De utfører bare ordrer og har blitt så robotaktige.
De har ingen egne følelser.
De vet ikke lenger hva som er rett.
Ja. Det kommer fra toppen. All denne handelen med barn støttes.
Kan du bekrefte det også?
[Ja, ja, ovenfra, uansett nivå.
Sosialarbeiderne kan ikke gjøre det uten politiet.
Politiet kan ikke gjøre det uten domstolene.
Ja. Du er et vitne som har opplevd alt på nært hold.
Det kan du si.
Ja, vi vil virkelig takke deg for ditt engasjement for disse mødrene og barna.
Vi har opprettet en plattform, Vetopedia, der disse mødrene også kan registrere og registrere sine barnefordelingssaker.
Slik at vi kan forstå systemet bak det bedre og bedre.
Vi blir selvfølgelig glade hvis du kan spre ordet og gjøre det kjent i nettverket ditt, kjære Sabine.
[Ja, det er utrolig det du gjør. Det er virkelig, virkelig flott. Takk for at du lytter til meg.
Ja, tusen, tusen takk for ditt engasjement for disse mødrene og barna! Det er virkelig flott.
Det skal vi definitivt gjøre kjent, kjære Sabine McNiell. Og vi elsker deg.
Takk. Jeg takker deg også. Jeg har utrolig stor respekt for alt du har gjort og gjør. Og beundring.
Ja. Du er helt der oppe med oss. Du er så fryktløs og modig. Det er utrolig.
Er det noe annet du vil si til publikum på AZK? Noe i det hele tatt?
Vel, AZK handler om sensur.
Og jeg håper bare at det som skjedde med meg, med alt arbeidet jeg har lagt ned på nettet, ikke skjer med noen andre.
Det gjorde så mye skade på meg og ofrene.
Sensuren har rett og slett blitt flyttet til det digitale nivået.
Og det er ille, ille, ille det som skjer.
Det er bare det at man vanligvis ikke kan forestille seg det.
Du ønsker ikke å bli kjent med negative følelser og opplevelser.
Ja, riktig, alle hjemmesidene dine ble rett og slett hentet fra Internett.
Alt arbeidet ditt for ofrene ble ødelagt og slettet. Det er så ille. Dessverre, ja.
[Men det kommer frem i lyset, det kommer ut i det åpne, kjære Sabine.
Og hele AZK sørger for det. Ja?
[Ja!