Sandra Raschová je Němka, která přežila rituální násilí.
Ona a její sestra Antje vyrůstaly v satanistické rodině.
Jako děti byly prodány pedofilům a těžce zneužívány.
Sandra a její sestra se musely zúčastnit mnoha satanistických rituálů.
Docházelo k obětem a kanibalismu.
Obě sestry byly od sebe systematicky oddělovány, a proto přerušily kontakt.
Ve filmu Liz Wieskerstrauchové "Höllenleben", který vychází z výzkumu Guida Grandta, jsou Sandra a Antje detailně svědky
stejných rituálů, a to odděleně jedna od druhé a bez konzultace.
Předtím spolu deset let nebyli v kontaktu.
Zážitek, o němž podrobně vyprávějí, se týká rituálního porodu Antje, při němž bylo dítě následně zabito.
Film "Höllenleben - Der Kampf der Opfer: Ritueller Missbrauch in Deutschland" byl vysílán na ARD v roce 2003.
Oběti v něm popisují rituální satanistické zneužívání.
Uvádějí místa a pachatele rituálního zneužívání.
Film se však nesetkal s mediálním ohlasem a policie po několika letech vyšetřování ukončila.
Za tyto hrůzné činy nebyl nikdo postaven před soud, natož aby byl odsouzen.
Je zřejmé, že vyšetřování a právní zpracování těchto krutých trestných činů nebylo žádoucí.
Od té doby byl film z mediální knihovny ARD vymazán a je k nalezení pouze na soukromých účtech.
Veřejnoprávní média se od objasňování satanisticko-rituálního zneužívání distancují nebo dokonce oběti zesměšňují,
jako například Böhmermann ze ZDF nebo Rehmann ze SRF.
Sandra Raschová je nyní specialistkou na terapeutickou podporu lidí, kteří zažili rituální zneužívání nebo jiné těžké
traumatizace, jako je pedosexualita, nucená prostituce, ovládání mysli, zneužívání, znásilnění a zanedbávání.
Na jejích webových stránkách raschheilen.de se mohou postižení zaregistrovat, aby zpracovali své
traumatické zážitky a uvolnili své vnitřní světlo.
O svých zkušenostech napsala knihu s názvem: "Než to vzdáte: Překonat trauma, rituální zneužívání a ovládání mysli".
Už tu vidím Sandru, slyšíš nás? [Skvělé. Ano, ahoj, drahá Sandro.
Je nám ctí, že jste dnes na 22. ročníku AZK!
Ano, ahoj Lois. Je mi ctí být s vámi. Moc, moc vám děkuji, že jste mě pozvali na tuto akci.
Děkuji mnohokrát. Ano, vaše sestra Antje byla ve filmu "Höllenleben" v centru pozornosti.
Ale vy jste se také narodili do tohoto satanského rodu.
Co jste zažili vy? Co nám v této souvislosti můžete říct o satanismu?
No, tenhle film vlastně tak trochu odráží, jaký byl náš vztah v dětství.
Chtěl bych však objasnit, jaký je život v takové satanistické sektě, protože jsem si uvědomil, že
velmi, velmi mnoho lidí nemá představu, jaký je.
A tak to opravdu je. Žijete na dvou úrovních. Jedna je ta úroveň zneužívání a druhá - ty
nahlášené děti žijí na té každodenní úrovni jako já.
A také v každodenním životě: stále se bojíte. Je to neustálá, permanentní "pozice na pozoru", protože si vždycky musíte
dávat pozor na to, jak myslíte, jak se cítíte a co říkáte.
Sledují vzhled a také testují, zda se chováte správně.
Řídí přátelství, kontakty, to, jak jste ve škole, s kým jste ve škole.
Jednoduše ovládají všechno, ano, prakticky každý nádech.
A když se odchýlíte, například když máte přátelství a příliš se sblížíte, oddělí se.
Není absolutně žádného úniku. Jsou v mysli, pozorují myšlenky, pohledy, pocity, celou bytost a všechno jim dochází.
A co je důležité, děti jsou absolutním majetkem této sekty. Jsou jako nakreslené.
A co jsi tam v sektě zažil, v praxi?
Moje zkušenosti - to je skoro poprvé, co mluvím opravdu o sobě, protože předtím jsem vždycky ráda mluvila jen o léčení.
Ale myslím, že teď už to zvládnu. Takže mě každý večer odváděli a dávali mi drogy. Přesně
tak. Měl jsem pytle na hlavě, vozili mě tam.
Hormony mi byly podány brzy. Takže jsem neměla normální pubertu, ale dostala jsem hormony a záměrně otěhotněla.
Byly ze mě vyjmuty v různých fázích. Vím, že jsem jedno donesl poměrně daleko, že by bylo životaschopné.
Pak ze mě jedno z nich vytáhli a - stále jsem krvácela - před mýma očima mi z toho dítěte stáhli kůži.
Trvalo mi mnoho let, než jsem přišel na to, jak s tím žít.
Pak je tu otázka těchto chráněných a nechráněných dětí.
Lidé se vždycky ptají: "Odkud se berou všechny děti?"
Ale právě prostřednictvím těchto cílených a vědomých těhotenství.
A nesmírně mnoho dětí - a jsou jich opravdu statisíce - žije v přístřešcích, v klecích, v tunelech a někde se o ně starají.
Někdy jsem se musela starat o děti, aby nějak přežily, a byly zneužívány a brány a
využívány, dokud nějak nefungovalo nic jiného.
A pak jsou buď obětováni a jejich orgány se prodávají, nebo - nevím, co dělají. Takže oni opravdu používají všechno.
A produkce tohoto adrenochromu v tomto vysoce traumatizovaném stavu - jinými slovy odběr krve - tato produkce
adrenochromu a neustálá vysoká úroveň traumatizace, to je mega stres. Tělo už to nemůže déle snášet.
Další věc, která se mi stala: také zasvěcují děti.
Jednou mě položili do hrobu a začali ho vykopávat.
Jedno dítě tedy leží v hrobě a ostatní musí být tak poslušní kultu, že pohřbí další dítě zaživa. Ano, je to druh zasvěcení. .
A já jsem kdysi ležel v hrobě a byl jsem vytažen dostatečně brzy na to, abych přežil.
Když jsem zestárla a přestala být vhodná pro dětský sex, začala jsem se věnovat prostituci.
Byla jsem naučená tančit před muži, kteří si mě pak vybrali.
A na kondiční přípravu jsem dostal celotělový oblek s jehlami uvnitř.
A když jsem nebyl dost ochotný, oblékli mi oblek.
Dokážete si tedy představit, že každý pohyb je opravdu krutý.
Dalším bodem je, že existuje velmi, velmi, velmi mnoho dětských obětí, aby se děti pachatelé také. Existuje
psychologická podmíněnost, že si děti musí vybrat, kdo zemře.
Musí se rozhodnout, vždycky mají pocit, že se rozhodují špatně, že za to vždycky můžou a vždycky to
dělají nějak špatně, ale nikdy nikoho nezachrání.
Když jsem byl malý - bylo mi asi pět nebo šest let -, také ze mě udělali pachatele a musel jsem rozřezat ještě teplé tělo.
Byl jsem veden za ruku, abych odstranil srdce. Totéž dělají téměř s každým, kdo tam je.
Ano, to jsem slyšela znovu a znovu!
Ano, přesně tak. A co je také velmi důležitý obřad: s malými dětmi - ve věku tří let - mají opravdu satanskou svatbu.
Ano, to jsem také zažila, když se člověk opravdu oblékl do černých svatebních šatů se závojem a oženil
se - a pak to samozřejmě byly hromadné orgie. Hmm.
Ano, přesně tak. Jednou mě odvezli do Belgie a bylo to jako v případu Dutroux, kde děti čekají v tmavých
místnostech - bez oken, ve tmě, úplně vybydlené -, až je odvezou a zmocní se jich, využijí je.
A to bylo velmi brutální. Vzpomínám si, že jsem jednou jako dospělý musel projet Belgií. Řekl jsem si: "Jen po
dálnici a tam, kde vidím světla." A pak jsem se vrátil.
Nikdy jsme tam neměli jezdit, protože Belgie byla opravdu nesmírně krutá a šlo to opravdu až do královských, vysokých kruhů.
Vždy se tedy dostává až na vrchol. Existuje hierarchie a mnoho úrovní.
A toto masové zneužívání je jen na nižší úrovni, ale určité věci přicházejí shora a jsou shora
řízeny, protože je to pro ně prostě ekonomický faktor.
Viděla jsi to taky, že jsou to ty horní?
Ano.
Dobře.
Jde o duši.
Ti, kdo to dělají, nemají duši nebo mají černou duši.
Často jsou jen vědomím a chtějí duši posednout, proměnit nebo zabít. Hrubý, ano. Protože to je světlo této země.
Ano, děkuji ti za tvou otevřenost, Sandro, že jsi o tom mluvila a podělila se s námi. Není to snadné, jak víme od jiných obětí.
Je to pro ně velký krok, když o těchto hrůzných zážitcích mluví. To je strašné.
Děkujeme, že jste se s námi - poprvé zde na 22. AZK - podělil o podrobnosti, které svět ještě nezná. Pokaždé to se mnou otřese.
Tato satanistická ideologie je prostě strašně zlá, jak jste nyní znovu vysvětlil.
Ale můžete také říci, že povědomí o satanistickém rituálním zneužívání mezi lidmi roste a že se tato
zvěrstva stále více zveřejňují, protože jich přibývá.
Nyní se však objevila takzvaná "obhájkyně" obětí rituálního násilí, kterou je právnička Ellen Engelová.
Na veřejnosti se projevuje hlasitě.
Říká však, že nelze věřit všemu, co říkají oběti, zejména pokud jde o infanticidu.
Nikdy nenašla zprávy o pohřešovaných dětech v místech, kde o tom vypovídaly oběti.
Nebo že v novinách nebylo nic o zmizení dětí, takže to nemohlo být.
Jako obhájkyně obětí vykresluje oběti jako nedůvěryhodné. Co na to říkáte?
Neuvěřitelné, protože existují statisíce dětí, o kterých se prostě navenek neví - o kterých nikdo nic neví, které opravdu
žijí v utajení, které žijí týrané, které nikdy nespatří světlo světa - které jsou sotva udržovány při životě a
které jsou umučeny k smrti... - nechci to říct - a mučeny.
A nikdo si to neuvědomuje. Jde to až do nejvyšších pater a ti mají ty nejlepší krycí mechanismy.
V té době jsme měli Soko . Ta, která nám uvěřila, byla okamžitě odvolána.
Jeden z nich se při výslechu neustále smál. Záměrně to zakrývali. Mnoho lidí mluví o hradu Wewelsburg. Ano, i
já jsem tam byl. Ale říkají, že tam nemohou nic najít.
Jsou tam uklízeči místa činu, a když tam je policista, který řekne: "Nic jsme nenašli" - to je vše.
Jde o to, že děti jsou největším zbožím ze všech.
Pokud jde o orgány - plody se používají na krémy, kosmetiku a na nejrůznější věci.
Největším problémem je sexuální turistika. Ano, obchoduje se s nimi a prodává se, a to vše je opravdu pod
pokličkou, je to samostatná organizace v rámci veřejné politiky.
Páni, ano, díky za vysvětlení.
Ve čtyřech dokumentárních filmech na téma rituálního násilí jsem popsal celkem 1024 případů přeživších.
Z různých zemí přicházejí stále stejné zprávy.
Od obětí, které mluví různými jazyky.
Nejvíce se však ve všech zprávách shoduje tvrzení, že se jedná o vysoce postavené lidi, kteří jsou navzájem dobře propojeni.
Ellen Engelová těmto tvrzením také odporuje, protože říká, že žádný zločin nemůže být tak
dokonalý, aby se o něm nedozvěděla veřejnost.
Co říkáte jako očitý svědek? Viděl jste také vysoce postavené osoby?
Ano, v Belgii. Viděla jsem, že to jde až nahoru.
A mám několik klientů, kteří se také setkali s vysoce postavenými lidmi.
Jde o to, že tato síť - jsou v ní lékaři, porodní asistentky, právníci, policisté, soudci, politici, státní úředníci,
to všechno tam je - má tak propracovanou infrastrukturu, že funguje jako druhá síť pod naší běžnou infrastrukturou.
A to nikdo neví. Jsou tak jednotní, že to tak zakrývají, že si to "normální člověk" ani neuvědomí.
Ellen Engelová se tam tedy nedívá. Je naivní si myslet, že by to někdo viděl.
Úřady péče o mládež odkazují na pedofily. Moje sestra tehdy zašla na úřad pro mládež a řekla jim, co se stalo. Nic se nestalo.
Tento plášť mlčení, který dostává každá oběť. Je to hluboce naprogramované, je to nejhlubší mechanismus přežití.
Celá společnost je však naprogramována na represi, na vyhýbání se.
Když jde duševně nemocný člověk na kliniku, nepracují s ním, ale říkají: "Ale, nekoukejte se
tak hluboko, pak vám bude zase hůř." A tak to je.
Všude se šíří vyhýbání.
Je tedy jasné, že se na to nechtějí podívat, že říkají: "Ale ne, to si jenom představuji, to není
pravda, všechno je skvělé." A tak se na to dívají.
Tento mechanismus se stal sociálně naprogramovaným a v posledních letech se stal obzvláště silným v důsledku koronaviru.
V těchto kultech to mnoho let testovali na dětech a nyní to zavádějí do společnosti.
Ano.
To byl základ pro to, co se tu teď děje všude.
A teď už vědí, jak na to. Média jsou masová hypnóza.
Ano, takže to, co se tam děje, je úplně jiná otázka.
[Ano, moc děkuji za toto vysvětlení, milá Sandro.
S radostí.
[Přeji vám mnoho, mnoho síly a požehnání pro vaši terapeutickou práci s oběťmi.
Ano, děkuji.
Ahoj Sandro, ahoj, díky!
Nyní bychom rádi přešli na Chantal Frei.
Hodně také mluvila o těchto propletencích na vysoké úrovni.
Je také obětí rituálního násilí. Řekl bych: "Odstřihněte se!"
Chantal Freiová je Švýcarka, která přežila rituální násilí.
Velmi ráda by zvýšila povědomí o satanistickém rituálním násilí, aby se o této problematice dozvěděla
veřejnost a naše děti před ním mohly být chráněny.
Chantal byla jako malá unesena a dostala se do spárů krutého satanistického kultu.
Tam denně zažívala fyzické, psychické a sexuální rituální násilí, které bylo součástí
rituálů. Její otec byl praktikující satanista.
V rámci kultu se konaly dětské oběti na počest Satana.
Od útlého věku byla zneužívána různými skupinami jako sexuální otrokyně.
V pouhých šesti letech se satanisté rozhodli, že ji vycvičí, aby se stala "Matkou temnoty" .
To znamenalo, že se musela postarat o ostatní děti v sektě a připravit je na další zneužívání.
Musela se účastnit nesčetných krutých rituálů a obětí.
Dlouho si nebyla vědoma temné stránky svého života, protože v důsledku mučení utrpěla rozštěpení osobnosti
. Ve třiceti letech se psychicky a fyzicky zhroutila.
Pak se jí pomalu vracely vzpomínky na hrůzné zážitky.
Po letech se jí konečně podařilo kult opustit a začala o svých zážitcích vyprávět.
Dnes Chantal poskytuje rozhovory a zveřejňuje svůj příběh.
Jmenuje mnoho pachatelů, kteří byli rituálům přítomni nebo se na nich aktivně podíleli.
Podle jejích slov mezi ně patří řada celebrit, jako je královna Alžběta II., španělský král
Felipe, Gérard Depardieu, Tom Cruise a Bill Clinton.
O svých zkušenostech napsala dvě knihy s názvy "Mluvím!" a "Ptám se".
V roce 2023 zahájila projekt "50 hlasů o rituálním zneužívání".
Na webových stránkách 50voices.org popisuje 50 přeživších své velmi osobní zkušenosti se satanistickým rituálním násilím.
Ano, myslím, že to spolu souvisí. Dobrý den, milá Chantal, jsme rádi, že jste dnes s námi.
Dobrý den, milá Lois, děkuji vám za pozvání. Je mi velkou ctí, že tu dnes mohu být s vámi a hovořit o tom.
Skvělé, děkuji.
Milá Chantal, když lidé slyší, že "vzpomínky" se k takovým hrůzným zážitkům vracejí jen postupně, obvykle hned vypnou:
"To není možné! Takové hrozné věci, to víš, když se to stane."
Co těmto lidem říkáte?
Ano, to je něco, co slyším často. Ale musím říct, že je to prostě špatně.
Protože "zapomínáte" na opravdu špatné události. - Takže na ně takříkajíc "zapomínáte" v každodenním životě.
Proč tomu tak je?
Chtěl bych vám tedy říct něco, co jsme už všichni zažili nebo slyšeli.
Řekněme, že jde o někoho, kdo má velmi vážnou autonehodu.
Zpravidla - ne vždy, ale zpravidla - v okamžiku, kdy se tato nehoda stane, člověk tuto událost - tuto
situaci - disociuje, protože je tak extrémně špatná, že ji v tu chvíli nemůže integrovat.
Co znamená "disociovaný"?
Prosím?
Co znamená "disociovaný"?
To znamená, že událost, která se děje, se děje mimo vás.
Nemůžete ji tedy sami integrovat, nemůžete ji v daném okamžiku zpracovat. Nerozumíte tomu, co se děje, ale přesto se to děje.
Proto se tomuto procesu říká "disociace".
A to je vlastně přirozený proces, dokonce bych řekl, že je to strategie přežití, která
je v nás lidech, ve všech lidech, zakořeněná.
A pak to jen tak nezmizí, ale přejde to do takzvané snové paměti. A snová paměť se vytváří,
když se dějí velmi, velmi špatné, dramatické věci.
A teprve mnohem později - obvykle to někdy bývá po několika dnech, měsících nebo v mém případě po letech - když se to
skutečně vrátí na povrch, to znamená, když se amnézie, která se kolem toho vytvořila - tedy ztráta paměti -
když se to pomalu zase rozpadá a vzpomínky se pomalu vracejí, pak se to vrací do paměti.
A pak máte možnost nebo prostor na tom pomalu pracovat.
A pak si na to vzpomenete znovu, třeba i po letech.
A pak se ti najednou vrátí detaily a všechno, všechno si pamatuješ?
Ano, objeví se. Musíte si představit, že je to jako koš a všechny špatné vzpomínky,
dramatické zážitky, se do něj jednoduše nahází.
Protože v případě rituálního násilí - a o tom právě mluvíme - je tolik dramatických
zážitků, které jsou hozeny do jednoho velkého koše.
A víte, je to jako s jakýmkoli prádlem, jedna vzpomínka se objeví a pak další a na začátku to
vůbec není souvislé, takže to nemá žádné vodítko.
A tak jsou jako malé kousky skládačky, které pak můžete časem poskládat dohromady.
Ale tento jeden dílek skládačky je skutečně podrobný, ale možná nepochopíte, co je na tomto
obrázku, pokud jste ještě nedokázali doplnit ostatní.
Dobře. Ano, to je neuvěřitelné v pravém slova smyslu.
Pak jste zažili tak strašné věci a lidé vám nevěří - protože je to tak neuvěřitelné, že toto rozdvojení osobnosti
opravdu existuje, toto potlačení vzpomínek, tato amnézie.
Existují však i další překážky, kvůli kterým vám přeživší nevěří.
A to je neuvěřitelnost samotných událostí.
To slyšíte téměř od všech pozůstalých, že jim pachatelé dokonce říkají přímo do očí: "Nikdo vám neuvěří, to zní příliš bláznivě".
Guido Grandt mi nedávno uvedl příklad případu, kdy se pachatel převlékl za Mickey Mouse a zneužil dítě.
A když o tom dítě vyprávělo a řeklo: "Znásilnil mě Mickey Mouse", nikdo mu samozřejmě nevěřil a pachatel se mu vysmál.
Ano, Chantal, pustím vám krátký klip z videa hnutí "Satanská panika".
Protože se tam o vás mluví.
A právě toto hnutí tvrdí, že satanistické rituální násilí neexistuje.
Oběti chtějí jen upoutat pozornost a všechno si vymýšlejí nebo je k tomu přemluví terapeuti apod.
Poslechněme si to na chvíli.
"Chantal Frei - zjednodušeně řečeno: kdykoli se řekne její jméno - existuje spousta videí s její účastí a my jsme dokonce ukázku
z jednoho z nich promítali na veřejnosti na jedné z našich akcí.
Vždycky dávám lidem jen tuhle práci:
Proto tvrdí, že ji "tři tenoři" a Peter Alexander rituálně zneužili během satanistického rituálu v barcelonské katedrále.
Myslím, že k tomuto případu nemusím říkat víc.
Je ještě něco opravdu důležitého?"
Takže, drahá Chantal, ty a tvůj příběh jste stáli za celých 30 sekund pro tuto porotu a pak byl háček pod nimi.
Nemůže to být tím, že vás "Tři tenoři" a Peter Alexander údajně rituálně znásilnili v barcelonské katedrále.
Tím se vracíme k tématu, které jsme právě probírali se Sandrou Raschovou.
- Že naprostá většina přeživších hovoří o tom, že do toho byli zapleteni prominentní a elitní lidé, kteří jsou
dobře propojeni na mezinárodní úrovni a navzájem se kryjí.
Takže Chantal, máš víc než 30 sekund na to, abys k tomu něco řekla.
Ano, no, už jsi to opravdu řekl několikrát. Je to tak nepředstavitelné, tak nepravděpodobné.
Takže to vlastně přesahuje běžný rámec, že tomu opravdu těžko věříte.
A to je pravda, když jste dítě a zažíváte to, je vám to opakováno, je vám to vtloukáno do hlavy:
"Jestli o tom někdy budeš mluvit, stejně ti to k ničemu nebude, protože ti stejně nikdo neuvěří."
Je to opravdu taková deka.
Takže to je pro pachatele něco jako ochrana a je to také jedna z jejich největších zbraní, že věci, které organizují, jsou tak
obrovské a jdou tak daleko za hranice, že si to jako normální člověk - nebo někdo, kdo prostě
žije normální život - jen těžko dokážete představit.
Ano, ale tak to prostě je. Tak zaprvé, opravdu chci říct, že tam nejsem a nemluvím o
svých zkušenostech, aby mi věřilo co nejvíc lidí.
Takže pokud mi Bernd Harder nevěří, neměl by mi věřit.
Ale jsem tam proto, abych lidi opravdu povzbudil, aby se ptali sami sebe, když něco
takového uslyší: A co kdyby to přesto byla pravda?
Opravdu mohu ujistit všechny, kteří toto nyní poslouchají a sledují, že - pokud se vydáte na tuto cestu
- velmi rychle zjistíte, že to bohužel stále platí.
Bohužel, bohužel. Proč bohužel?
Protože právě teď, ve chvíli, kdy spolu mluvíme, jsou tu děti, které to zažívají.
A pokud se nepostavíme, nepodíváme se a prostě si pořád neřekneme: "To není možné", tak to ty děti budou zažívat i nadále.
A myslím, že je to naše odpovědnost, nás jako společnosti, abychom se na to podívali - a já jsem tady,
abych o tom mluvil, protože jsem to zažil - a opravdu chci lidi povzbudit, aby se na to podívali.
Ano, a skutečně najdete důkazy, že je to pravda.
Ano, děkuji, Chantal.
Chtěli byste nám stručně popsat, co jste v Barceloně zažili?
Bernd Harder to odmítl, protože to zřejmě není možné.
Ano, takže v Barceloně to tak bylo - předpokládám, že prominenti si samozřejmě pronajali celou "Sagrada Família" ,
která je v centru města, nebo si ji prostě vyhradili pro sebe.
- A to bylo 30. dubna a 30. dubna jsou narozeniny Satana a byl uspořádán obrovský rituál.
Takže na jedné straně Satanovy narozeniny, na druhé straně dokončení mého takzvaného výcviku
jako "Matky temnoty" - což už jsme slyšeli dříve.
A při tomto rituálu jsem byl také jednoduše znásilněn celebritami - jak právě řekl Bernd
Harder - "třemi tenory" a Peterem Alexandrem.
"Tři tenoři" tehdy ještě nebyli známí jako "tři tenoři".
Tehdy tedy ještě pořádali samostatná vystoupení nebo koncerty.
Ale už tehdy se počítalo s tím, že se někdy sejdou.
Na takových akcích jsem opakovaně slyšel, co se bude dít v budoucnu nebo jaké mají plány.
Takže tam byli všichni tři a sešli se až později.
A to i tam, kde jsou pozváni lidé, tedy prominenti, kteří třeba v danou chvíli ještě tak prominentní nejsou.
Ale právě proto, že se těchto rituálů účastní, je jim pak slíbeno, že za to dostanou kariéru.
A myslím, že to se stalo i s "třemi tenory", protože se myslím proslavili o dva nebo tři roky později.
Neuvěřitelné.
Ano, opravdu byste tomu nevěřili, kdyby stovky a nyní dokonce tisíce lidí nepronášely naprosto stejné výroky.
Jak už jsem zmínil, ve svých dokumentech jsem zpracoval jen 1024 zpráv od přeživších - a to je naprosto kruté.
V roce 2022 to bylo ještě 27 oznámení obětí, v roce 2023 již 111 oznámení od pozůstalých, v
roce 2024 již 247 a letos 640 nových oznámení.
Je to exponenciální křivka a tento příliv je nekonečný.
Proto můj otec přišel s geniálním nápadem, aby se na Vetopedii mohli registrovat lidé, kteří přežili rituální násilí.
Je to něco jako Wikipedie, ale je to bezplatná encyklopedie nesouhlasných hlasů.
Všechny tyto zprávy lze shromažďovat a prezentovat v rozsáhlé mezinárodní databázi. A tato
platforma je již k dispozici ve 21 jazycích.
Chantal, viděla jsem, že jste se již přihlásila.
Myslím, že je to skvělé.
Chtěli byste ostatním přeživším a nám stručně sdělit, jak se zaregistrovat, nebo nám ukázat svůj příspěvek?
Ano, ráda.
V části "Rituální násilí" jsou krátké zprávy svědků.
Vpravo nahoře můžete kliknout na "Zadat svědecké výpovědi" a poté se zobrazí různé otázky, na které můžete odpovědět.
Nejprve stručně vyprávějte svůj životní příběh, ale také místa činu, kde jste to zažili, země,
které pachatele jste viděli - pokud to chcete uvést.
Myslím, že je to skvělý nápad, a opravdu bych chtěl povzbudit všechny přeživší, kteří se odváží něco přihlásit.
Můžete ji zadat i anonymně.
Jde vlastně o to, abychom pozvedli hlas, abychom ukázali: "Dobrý den, nejsme sami, jsme tady.
Zvyšujeme hlas a nepřestaneme, dokud nebudeme vyslyšeni."
Takže si myslím, že jsme vyslyšeni - věřím tomu -, ale stále nás naprostá většina ignoruje.
A to je způsob, jak minimalizovat tento - jak že se to říká?
Lois: Vetopedia
Ano, přesně tak.
A to je způsob, jak v tom opravdu pokračovat - a pokud se přihlásíte, nic vám nehrozí - a neustále zvyšovat hlas.
Rád bych vás k tomu povzbudil.
Velmi pěkné, děkujeme za účast a registraci.
Zdroje můžete zadat také na webu Vetopedia.
Vaše dvě knihy vidíme zde, kde si je můžete objednat.
Můžete také nahrávat videa.
To je na Vetopedii něco velmi zvláštního, že zdroje jsou zajištěny, protože mnoho videí o
rituálním násilí z internetu neustále mizí!
U mnoha dalších obětí se nám již podařilo zajistit tato videa na Vetopedii, která již zmizela z jiných platforem.
Ano, takže ti velmi, velmi děkuji, drahá Chantal, že jsi tam stála a pokračovala navzdory všem těm útokům.
Nyní opět i s Vetopedií!
Z celého srdce vám děkuji za tento rozhovor.
Děkuji vám za vaši angažovanost a podporu obětí rituálního násilí. Děkuji vám mnohokrát.
Není zač.
Nyní bych ráda přepojila na Marcela Polteho, který se zabýval mnoha obětmi rituálního násilí a vysvětluje tyto zločiny.
Odstřihněte se!
Po studiu práv pracoval Dr. Marcel Polte 15 let jako právník v mezinárodních advokátních kancelářích v oblasti obchodního práva.
Dodnes pracuje jako právník.
Kromě práce právníka provozoval několik let praxi nelékaře v oblasti psychoterapie.
Díky této činnosti se v roce 2017 dostal do kontaktu s tématem satanistického rituálního zneužívání a intenzivně se jím zabýval.
Výsledkem jeho výzkumu a četných setkání s lidmi, kteří přežili satanistické rituální násilí, jsou tři knihy:
"Temný nový světový řád, svazky 1 a 2" a "Strýček Sam: Zasvěcený popis z pekla ovládání mysli monarchy".
Jeho knihy se vyznačují důkladným výzkumem a rozsáhlými odkazy.
Svou předmluvou podpořil také publikace o lidech, kteří přežili rituální násilí.
Ve své práci se zaměřuje mimo jiné na to, jak spolu souvisí satanistické rituální násilí v kultech a
programování kontroly mysli tajnými službami, jako je CIA.
Kruté mučení a zneužívání se používá k vytvoření rozdvojené osobnosti u dětí a mladých lidí, které lze podle toho podmínit.
Haló, Marcel Polte, slyšíte nás?
Ano, slyším tě skvěle.
Velmi pěkné, vítáme vás na 22. ročníku AZK. Je skvělé, že jste tady.
Děkuji, Lois.
Krátké příspěvky Sandry Raschové a Chantal Freiové jste již slyšeli na 22. AZK.
Sám jste se také setkal s mnoha přeživšími.
Můžete v krátké prezentaci shrnout, co jste ve svých knihách o satanisticko-rituálním násilí
odhalil, jaké máte dokumenty o zapojení armády a CIA?
A můžete říct něco o MK-Ultra-Mind Control a tak dále? A mohl byste prosím stručně vysvětlit, co je MK-Ultra-Mind Control?
Ano, rád. Udělám to.
A jsem rád, že mám možnost zasadit zprávy Sandry a Chantal do širšího kontextu.
Rituální zneužívání a ovládání mysli se týkají právě systematického násilí, které nespočívá pouze v
jednotlivých činech, ale je zakotveno ve větších strukturách.
V destruktivních kultech, v tajných vojenských programech a v sítích, které působí napříč generacemi.
Již mnoho let zkoumám tento vojensko-satanistický komplex a dokumentuji, jak se tyto oblasti vzájemně prolínají.
Tyto poznatky shrnují mé knihy.
Všechny zdroje a odkazy najdete zde.
To, co uvádím níže, je založeno na svědectvích přeživších, jako jsou Chantal a Sandra, ale také na mnoha
dalších odborných publikacích terapeutů, zveřejněných vládních dokumentech a mezinárodních výzkumech.
A je třeba říci, že rituální násilí je víc než jen náboženský blud nebo sadistické zneužívání.
Jedná se o záměrně strukturované násilné činy, které se řídí okultním nebo satanistickým systémem víry.
A právě tato agenda se v sektářských rodinách předává z generace na generaci.
Děti jsou od narození nuceny hrát roli oběti, ale také pachatele.
Jsou mučeni, týráni a nuceni zabíjet zvířata nebo dokonce lidi, jak jsme právě slyšeli.
To má trojí účel. Za prvé, zničení osobnosti.
Extrémní trauma naruší psychiku oběti.
A za druhé, v návaznosti na to, formování ovladatelných částí osobnosti, takzvaných "alters" neboli
vnitřních částí, které pak vykonávají konkrétní příkazy.
A za třetí, což je také důležité, spojení se strukturou pachatele tím, že se v obětech uměle
vytváří pocit viny, ale také strach a loajalita.
Tímto způsobem jsou oběti do těchto kultovních struktur začleněny od narození.
A tyto mechanismy jsou ve výzkumu traumat popsány již desítky let.
Němečtí a zahraniční odborníci, jako například Michaela Huberová a Dr. Alison Millerová, potvrzují tento vzorec nucené disociace
, který je pravidelně pozorován u obětí rituálního násilí.
Ale - a to je velmi důležité - existenci rituálního násilí lze prokázat nejen na základě
výpovědí svědků, ale také na základě údajů.
"Pracovní skupina pro rituální násilí" provedla v letech 2005 a 2007 několik průzkumů mezi psychoterapeuty v Německu.
Celkem bylo více než 200 případů klasifikováno jako věrohodné. Mezi nimi bylo 42 hlášení o vraždách.
A "Pracovní skupina státu Utah pro rituální zneužívání" potvrdila podobné struktury v USA již v roce 1992.
A konečně - kromě mnoha jiných - studie "Nezávislé komise pro vyšetřování sexuálního
zneužívání dětí" UKASK z Německa z roku 2016.
Znovu vyhodnotila zkušenosti 174 psychosociálních pracovníků z Německa, kteří uvedli, že
pracovali s oběťmi organizovaného a rituálního násilí.
Z toho 69 % případů se týkalo satanistických skupin.
A tato čísla to dokazují: Mluvíme o mezinárodně se opakujícím jevu, který byl v odborném prostředí rozpoznán
dlouho předtím, než se mu dostalo pozornosti veřejnosti.
Abychom pochopili tyto mechanismy rituálního násilí, musíme znát také historické programy kontroly mysli.
V 50. letech 20. století zahájila CIA projekt MK-Ultra. Jednalo se o výzkumný program zaměřený na manipulaci s lidským vědomím.
MK-Ultra zahrnovala více než 140 dílčích projektů s experimenty na lidech, při nichž byly použity drogy,
především LSD, hypnóza, elektrické šoky, spánková deprivace a smyslová deprivace, tj. deprivace podnětů.
Cílem toho všeho bylo vyvinout mechanismy kontroly mysli a chování.
To, co je v oficiálních dokumentech o MK-Ultra pouze naznačeno, mnozí přeživší uvádějí v
rituálním kontextu jako skutečnou zkušenost.
Zarážející je, že používají stejné techniky, stejné cíle a někdy i stejné skupiny pachatelů.
Samozřejmě existují i přeživší ze samotného programu MK Ultra, který se nyní nazývá "Projekt Monarch".
Mary Sparrow je jednou z nich. Její výpověď najdete na stránce "50 hlasů o rituálním zneužívání" (https://www.50voices.org/).
Ale také Cathy O'Brienová a Katie Grovesová.
A již v roce 1995 - což je také důležité - svědčili přeživší MK-Ultra ve Washingtonu DC před
"Poradním výborem pro radiační experimenty na lidech".
Protokoly můžete stále najít. Nic z toho není nová myšlenka.
Zásadní je, že rituální násilí a MK-Ultra nejsou oddělené jevy.
Spojuje je společná ideologie, satanismus jako systém moci a kontroly.
A v obou kontextech nacházíme i stejné základní principy, totiž totální podřízení jedince, dehumanizaci prostřednictvím
extrémního násilí a vytváření nástrojů, tedy lidí, kteří plní rozkazy, aniž by si je později pamatovali.
Psycholog Dr. Corydon Hammond o těchto souvislostech otevřeně hovořil již v roce 1992
na konferenci v tzv. "Greenbaumově projevu".
Popsal, jak satanistické kulty a programy tajných služeb pracují ruku v ruce s navozením disociace (psychické vypnutí nebo
odloučení - např. pocit transu, pocit nereálnosti). Ochranná reakce mozku, často způsobená stresem nebo
nadměrnými nároky] a naprogramování těchto osobnostních struktur pro určité úkoly u obětí.
Mnozí přeživší proto také uvádějí, že pachatelé byli zakotveni jak v armádních kruzích, tak v tajných službách, ale také v kultech
- jinými slovy, měli, chcete-li, dvě tváře téže ideologie.
Jedním z významných příkladů je podplukovník Michael Aquino, který byl také veleknězem Setova chrámu.
Úplný satanista, ano!
Základem této kontroly je, dá se říci, disociace, odštěpení.
V důsledku extrémních, většinou opakovaných traumat se vědomí nakonec rozdělí na jednotlivé části.
A těmto vnitřním částem pak mohou pachatelé přidělit nové identity, úkoly a spouštěče.
A velmi stručně o nejdůležitějších metodách, jak to funguje, jak se to dělá.
Patří sem "indukce traumatu" mučením, bolestí, zneužíváním, elektrickými šoky nebo zážitky blízké
smrti, jako je utonutí, a také hypnóza a sugesce.
Celá věc je kombinována se symboly, čísly nebo řadami písmen, jako jsou "abecední kódy", a pak tato deprivace podnětů, například
v nádržích nebo komorách, srovnatelná s tím, jak je zobrazena v seriálu "Stranger Things"; inspirovaná skutečnými experimenty.
Poté se podávají drogy, často v kombinaci s elektrickými šoky, které zvyšují sugestibilitu, tj. schopnost ovlivnit se.
A pak je tu také programování prostřednictvím rituálů, při nichž pachatelé simulují duchovní úroveň, aby
obětem vštípili takové nadpřirozené mocenské struktury.
Ve svém výzkumu jsem pak tyto mechanismy porovnával se zveřejněnými dokumenty MK-Ultra.
A lze říci, že základy jsou velmi jasně zdokumentovány.
Ústředním prvkem mnoha zpráv o obětech jsou také tzv. programy sebedestrukce nebo sebevraždy, které slouží k trvalé
kontrole oběti a zabraňují jakémukoli odhalení tímto způsobem.
Programy jsou pak spouštěny spouštěči, jako jsou klíčová slova nebo symboly, určité zvuky nebo hudba nebo kontakt s
určitými lidmi či institucemi, například v rámci terapie.
Takže když oběť mluví o svých zážitcích, začne najednou panikařit nebo si ubližovat, protože její
vnitřní část byla naprogramována tak, aby chránila pravdu.
Dalšími rolemi těchto vnitřních částí jsou pak reportéři, karatelé nebo programátoři.
Marceli, mohu tě na chvíli přerušit?
S radostí.
Známe hudebníky a herce, kteří si vzali život. A pak si vždycky říkáte: "Teď mají slávu, mají peníze. Proč se teď zabíjejí?"
Existuje nějaká souvislost s tímto "sebevražedným programováním"? Že by se chtěli vybalit a najednou se tento program spustil?
Ano, to je velmi správná otázka a také velmi důležitý postřeh, zejména u celebrit, kde lidé říkají, jak jste právě zmínil:
"Mají bohatství, pozornost, měli by být šťastní, i když je s tím jistě spojena určitá míra stresu."
Může se stát, že v některých případech - zejména pokud existují náznaky, že někdo chce vybalit - se takové programy spustí.
To se samozřejmě zpětně těžko dokazuje.
Nicméně se domnívám, že se jedná spíše o ojedinělé případy.
Pro některé je to opravdu silný předpoklad, pro ty, kteří již naznačili, že chtějí o věcech
mluvit nebo již řešili určité kritické otázky.
V mnoha případech za tím však bude něco jiného.
A musíte si položit otázku: "Co je to za velký vnitřní konflikt, který tyto prominentní
"celebrity" mají a který nakonec vede k sebevraždě?".
To však vede k ještě temnějším nebo stejně temným kruhům, kdy si musíte položit otázku: "Jaká byla cena této slávy?
A vznikají v důsledku toho konflikty svědomí, nebo snad dokonce existují mechanismy, které přesahují tyto techniky
ovládání mysli, jak jsem je popsal, a zotročují takové lidi takříkajíc na velmi, velmi hluboké úrovni?"
To by přesahovalo rámec tohoto článku, ale je to velmi, velmi důležitý bod.
[Ano, přejděme od programu sebevražd k širšímu pohledu.
Nejde jen o pamětníky z Německa nebo, jako Chantal Freiová, ze Švýcarska, ale i z mnoha dalších zemí, například z
Velké Británie, USA, Nizozemska, Austrálie a Švýcarska.
V zásadě lze říci, že po celém světě existují zprávy s podobnými vzorci - stručně shrnuto.
Ve většině případů je pachatelem rodina.
Jsou zmíněna místa činu, jako jsou soukromé vily, kostely, podzemní prostory, vojenské objekty nebo lesy.
Dále je to ovládání mysli, obchodování s lidmi, dětská pornografie, prostituce a takzvané snuff filmy
, ale také propojení mezi těmito místními kulty, kde k tomu dochází, a mezinárodními sítěmi.
A celá věc, tyto struktury, se pak opět překrývá s organizovaným zločinem, ale také se státními nebo
vojenskými oblastmi, v nichž se provádějí pokusy na lidech.
Jako příklad uvádí Chantal Freiová spojení s americkou vojenskou základnou "Dagger
Complex" v Darmstadtu, kde měla takové zážitky.
Cathy O'Brienová například uvádí jako místa činu také četné vojenské základny v USA, stejně jako například zařízení NASA.
Ve své knize "Uncle Sam's" rozebírám výpovědi Katie Grovesové, která na videozáznamech popisuje své zážitky z
takzvané "snuff factory", kde se natáčely filmy s dětmi.
Popisuje, jak byly tyto děti systematicky zneužívány, mučeny a zabíjeny v podzemním zařízení v Texasu.
Podle jejího prohlášení bylo zařízení pod kontrolou CIA, která údajně provozuje mezinárodní síť obchodníků s dětmi.
"Experiment dálkového vidění", který si objednala, skutečně existenci tohoto zařízení nade vší pochybnost potvrdil.
A přestože se tato tvrzení, kromě "dálkového vidění", obtížně ověřují, je třeba říci, že v mnoha detailech odpovídají vzorcům
jiných přeživších, zejména v kombinaci s rituálními prvky, vojenským kontextem, ale i složitými programovými metodami.
V některých případech pozůstalí, kteří se navzájem neznají, uvádějí stejná nebo konkrétní místa činu nebo pachatele.
V průběhu svého výzkumu jsem také podal takzvanou FOIA žádost, tedy žádost o informace podle
amerického zákona o svobodném přístupu k informacím, na CIA.
A pak jsem požádal o předání všech dokumentů týkajících se výše zmíněné Cathy O'Brienové, která přežila MK Ultra.
A odpověď CIA je velmi zajímavá.
Ta zněla takto: "Existenci či neexistenci dokumentů nelze potvrdit ani zpochybnit.
Existence či neexistence takových dokumentů je v současné době sama o sobě utajována, a tudíž chráněna před zveřejněním."
A když se nad touto odpovědí zamyslíte, znamená to, že oficiálně říká:
"Samozřejmě existují spisy, ale z důvodu národní bezpečnosti je nelze zveřejnit."
V opačném případě by jednoduše uvedli: "Nebyly nalezeny žádné záznamy". Takže "nic není".
A skutečnost, že vůbec existuje něco v souvislosti s Cathy O'Brienovou, je velmi silnou
indicií, že na jejím příběhu něco je, například.
Kromě psychologické a technické roviny je třeba také říci, že duchovně-ideologické zázemí hraje velmi důležitou roli.
Mnozí pachatelé se považují za součást satanského nebo luciferiánského řádu, který chce získat
moc prostřednictvím utrpení, smrti a podmanění.
Tyto rituály jsou pro ně víc než jen symbolika.
Věří v energii nebo sílu, kterou lze touto obětí získat.
A právě tato víra se v sektářských rodinách předává z generace na generaci a následně se spojuje s elitářským pohledem na svět:
Totiž vyvolení - z jejich pohledu - stojí nad ostatními lidmi, kterých se však kvůli jejich početní převaze také bojí.
Ano.
Důležité jsou také důsledky pro oběti, tedy oběti těchto systémů.
Trpí nejzávažnějšími následky traumatu, jako je komplexní disociace . Ochranná reakce mozku, často způsobená
stresem nebo nadměrnými nároky]. Flashbacky - zmiňované Sandrou a Chantal - úzkostné poruchy, nutkavé chování.
Důsledkem dlouholetého zneužívání mohou být i tělesná onemocnění.
A často také hluboké krize identity.
U mnoha postižených se proto také vytvoří tato disociativní struktura identity, jak zamýšleli pachatelé.
To znamená, že uvnitř bude velký počet lidí, kteří se objevují i navenek.
Když tedy mluvíme o rituálním násilí a ovládání mysli - a já se pomalu blížím ke konci -, nejde jen o odhalování jednotlivých
případů, ale o ústřední otázku, kolik toho tyto síly vědí o lidském vědomí a jak pak tyto
znalosti zneužívají k dosažení určitého konečného cíle.
Konkrétně jde o vytvoření - z jejich pohledu - satanské světové říše.
Je velmi důležité, abychom měli nezávislý výzkum disociace a programování založeném na traumatu a
že existují bezpečné prostory pro ty, kdo přežili.
Ale také odvahu spolupracovat napříč institucemi, protože mlčení chrání pouze pachatele.
Vzdělání a informovanost jsou prvním krokem k přerušení tohoto cyklu.
Svou práci považuji také za příspěvek ke komplexnějšímu objasnění těchto mechanismů.
Rituální násilí není okrajovou záležitostí, ale zrcadlem toho, co se děje, když tajné okultní skupiny
nepozorovaně rozšiřují svůj vliv v naší společnosti.
Ano, pane.
Je tedy i na nás, abychom se na to podívali blíže, brali oběti vážně a zajistili, aby
se tato zjištění dostala k široké veřejnosti.
To přece ohrožuje svobodu každého jednotlivce.
Rituální násilí a ovládání mysli, jak již bylo řečeno v přednášce, jsou výrazem stejné destruktivní myšlenky:
že člověka lze ovládnout, zlomit a ovládnout jeho duši.
A přesto každá pravda, která vyjde na světlo - a to je takříkajíc pozitivní aspekt celé věci - tento systém oslabuje.
Osvícení nakonec začíná, když nevyslovitelné vyjádříme slovy a když se přeživší - jako Sandra a Chantal - odváží promluvit.
A to vyžaduje platformy, jako je tato. Takže vám ještě jednou děkuji.
A chtěl bych poděkovat všem, kteří poslouchají, že jsou připraveni naslouchat, ale také se dívat a nezavírat oči. Moc vám děkuji.
Ano! Děkuji!
Děkuji ti, Marceli, během několika minut jsi skutečně navázal na to, co můj otec řekl na začátku této konference.
Právě ukázal na základě našeho desetiletého výzkumu, jak mají tyto tajné struktury nakonec kořeny v satanismu.
A z jejich vlastních úst jsme slyšeli, že chtějí nastolit satanský světový řád.
Jsou však v početní převaze.
Jsme mnohem lepší než oni, jen kdybychom si to uvědomili!
Pokud se dovnitř dostane jen světlo, celá tato zločinecká konstrukce se zhroutí. A my jsme na pokraji.
A proto: pokud budete všichni šířit tuto přednášku a celou AZK tak, aby se stala skutečně
světlou, pak se tento satanský světový řád zhroutí.
Děkujeme vám za váš boj za odhalení těchto krutých praktik.