Sandra Rasch je preživela ritualno nasilje v Nemčiji.
S sestro Antje sta odraščali v satanistični družini.
Kot otroci so bili prodani pedofilom in hudo zlorabljeni.
Sandra in njena sestra sta morali sodelovati pri številnih satanističnih obredih.
Prihajalo je do žrtvovanja in kanibalizma.
Sestri sta bili sistematično ločeni druga od druge, zato sta prekinili stike.
V filmu "Höllenleben" Liz Wieskerstrauch, ki temelji na raziskavi Guida Grandta, sta Sandra in Antje podrobno priča
istim obredom, ločeno druga od druge in brez posvetovanja.
Pred tem deset let nista imela stikov.
Izkušnja, ki jo podrobno opišeta, se nanaša na Antijino obredno rojstvo, med katerim je bil otrok nato ubit.
Film "Höllenleben - Der Kampf der Opfer: Ritueller Missbrauch in Deutschland" je bil predvajan na ARD leta 2003.
V njem žrtve poročajo o ritualni satanistični zlorabi.
Navedejo kraje in storilce ritualne zlorabe.
Vendar pa film ni bil medijsko odmeven in policija je preiskavo po nekaj letih zaključila.
Za ta grozljiva dejanja ni bil nihče priveden pred sodišče, kaj šele obsojen.
Očitno je, da si preiskave in pravne obravnave teh grozljivih kaznivih dejanj niso želeli.
Film je bil izbrisan iz medijske knjižnice ARD in ga je mogoče najti le na zasebnih računih.
Javni mediji so se distancirali od pojasnjevanja satanističnih ritualnih zlorab ali celo zasmehovali
žrtve, na primer Böhmermann iz ZDF ali Rehmann iz SRF.
Sandra Rasch je zdaj specialistka za terapevtsko pomoč ljudem, ki so doživeli ritualno zlorabo ali drugo hudo
travmatizacijo, kot so pedoseksualnost, prisilna prostitucija, nadzor uma, zloraba, posilstvo in zanemarjanje.
Na njeni spletni strani raschheilen.de se lahko prizadeti prijavijo, da bi predelali svoje
travmatične izkušnje in sprostili svojo notranjo svetlobo.
O svojih izkušnjah je napisala knjigo z naslovom: "Preden obupate: "Premagaj travmo, ritualno zlorabo in nadzor uma".
Tu že vidim Sandro, nas slišiš? Čudovito. Da, pozdravljena, draga Sandra.
V čast nam je, da ste danes tukaj na 22. AZK!
Da, pozdravljena Lois. V čast mi je biti s teboj. Najlepša hvala, da ste me povabili na ta dogodek.
Najlepša hvala. Da, vaša sestra Antje je bila v filmu "Höllenleben" zelo v ospredju.
Toda tudi vi ste se rodili v tem satanističnem rodu.
Kaj ste doživeli? Kaj nam lahko poveste o satanizmu v tem kontekstu?
No, ta film pravzaprav odraža, kakšen je bil najin odnos v otroštvu.
Rad pa bi pojasnil, kakšno je življenje v takšni satanistični sekti, saj sem ugotovil, da
zelo, zelo veliko ljudi nima pojma, kakšno je.
In res je tako. Živiš na dveh ravneh. Ena je ta raven zlorabe, druga pa - ti prijavljeni
otroci živijo na tej vsakodnevni ravni, kot jaz.
In tudi v vsakdanjem življenju: vedno te je strah. To je stalni, trajni položaj "pozor", saj moraš
vedno paziti, kako razmišljaš, kaj čutiš in kaj govoriš.
Opazujejo videz in preverjajo, ali se obnašate pravilno.
Nadzorujejo prijateljstva, stike, kako ste v šoli, s kom ste v šoli.
Preprosto nadzorujejo vse, da, praktično vsak dih.
In če se oddaljite, na primer, če imate prijateljstvo in postane preveč tesno, se razdvoji.
Pobega nikakor ni. So v umu, opazujejo misli, poglede, čustva, celotno bitje in dobijo vse.
In kar je pomembno, otroci so popolna lastnina tega kulta. Kot da so narisani.
In kaj ste tam doživeli v sekti, v praktičnem smislu?
Moje izkušnje - to je skoraj prvič, da zares govorim o sebi, saj sem prej vedno želela govoriti le o zdravljenju.
Vendar mislim, da to zdaj lahko storim. Vsako noč so me odpeljali in mi dajali droge. Točno
tako. Imela sem vreče na glavi, vozili so me tja.
Zgodaj sem dobila hormone. Torej nisem imela normalne pubertete, ampak sem dobila hormone in namerno zanosila.
Iz mene so jih vzeli v različnih fazah. Vem, da sem enega odnesla precej daleč in da bi bil sposoben preživetja.
Enega so nato izvlekli iz mene in - še vedno sem krvavela - pred mojimi očmi so temu otroku odtrgali kožo.
Veliko let sem potrebovala, da sem nekako ugotovila, kako živeti s tem.
Potem je tu še vprašanje zaščitenih in nezaščitenih otrok.
Ljudje vedno pravijo: "Od kod prihajajo vsi otroci?"
Toda prav s temi usmerjenimi in zavestnimi nosečnostmi.
Izjemno veliko število otrok - in teh je res več sto tisoč - živi v barakah, kletkah, predorih in nekje za njih skrbijo.
Včasih sem moral skrbeti za otroke, da so nekako preživeli, in zlorabljali so jih, jemali
in izkoriščali, dokler ni nič več pomagalo.
Potem jih žrtvujejo in organe prodajo ali pa - ne vem, kaj počnejo. Torej res uporabijo vse.
In proizvajanje tega adrenokroma v tem zelo travmatiziranem stanju - z drugimi besedami, odvzem krvi - to
proizvajanje adrenokroma in nenehna visoka raven travmatizacije, to je ogromen stres. Telo tega ne prenese več.
Še ena stvar, ki se mi je zgodila: tudi otroke iniciirajo .
Nekoč so me položili v grob in ga začeli izkopavati.
En otrok leži v grobu, drugi pa morajo biti tako poslušni kultu, da živega pokopljejo
drugega otroka. Da, to je neke vrste iniciacija. .
In nekoč sem bil jaz tisti, ki je ležal v grobu, a so me iz njega izvlekli dovolj zgodaj, da sem preživel.
Ko sem bila starejša in nisem bila več primerna za spolne odnose z otroki, so me prostituirali.
Učila sem se plesati pred moškimi, ki so me nato izbrali.
Za kondicijsko pripravo sem dobil obleko za celotno telo z iglami na notranji strani.
In če nisem bil dovolj pripravljen, so mi oblekli obleko.
Zato si lahko predstavljate, da je vsak gib zelo krut.
Druga točka je, da obstaja zelo, zelo, zelo veliko otrok žrtev, da bi otroci storilci tudi. Obstaja
psihološka pogojenost, da morajo otroci izbirati, kdo bo umrl.
Sprejeti morajo odločitev, vedno imajo občutek, da sprejemajo napačne odločitve, da so vedno krivi in da vedno
delajo narobe, vendar nikoli ne morejo nikogar rešiti.
Ko sem bil majhen, star sem bil približno pet ali šest let, so tudi mene naredili za
storilca in sem moral razrezati še toplo truplo.
Roka me je vodila, da sem odstranil srce. Enako naredijo s skoraj vsakim, ki je tam.
Da, to sem slišala vedno znova!
Da, točno tako. In kar je prav tako zelo pomemben obred: pri majhnih otrocih - pri treh letih - imajo zares satansko poroko.
Da, tudi to sem že doživel, ko se res oblečeš v črno poročno obleko s tančico in se
poročiš - in potem je seveda množična orgija. Hmm.
Da, točno tako. Enkrat so me odpeljali v Belgijo in tam je bilo kot v primeru Dutroux, ko otroci čakajo v temnih
sobah - brez oken, v temi, popolnoma uničeni -, dokler jih ne vzamejo in si jih ne prisvojijo, uporabijo.
To je bilo zelo kruto. Spomnim se, da sem se moral nekoč kot odrasel voziti skozi Belgijo. Rekel
sem: "Samo po avtocesti in tam, kjer vidim luči."
Nikoli ne bi smeli iti tja, ker je bila Belgija res izjemno kruta in je segala vse do kraljevih visokih položajev.
Zato je vedno na vrhu. Obstaja hierarhija in več ravni.
In te množične zlorabe se dogajajo samo na nižjih ravneh, vendar določene stvari prihajajo z vrha in so organizirane
z vrha, ker je to zanje preprosto ekonomski dejavnik.
Tudi to ste videli, da so to zgornji?
Da.
Dobro.
Gre za dušo.
Tisti, ki to počnejo, so brez duše ali s črno dušo.
Pogosto so le zavest in želijo le posedovati, spremeniti ali ubiti dušo. Grobo, da. Ker je to luč te zemlje.
Da, najlepša hvala za tvojo odprtost, Sandra, da si o tem spregovorila in to delila z
nami. Ni lahko, kot vemo od drugih žrtev.
Zanje je velik korak, da spregovorijo o teh grozljivih izkušnjah. To je grozno.
Hvala, da ste to prvič delili z nami - tukaj na 22. AZK - s podrobnostmi, ki jih svet
še ne pozna. Vsakič znova me to pretrese.
Ta satanska ideologija je preprosto skrajno zlobna, kot ste zdaj ponovno pojasnili.
Lahko pa tudi rečemo, da se med ljudmi povečuje zavedanje o satanističnih obrednih zlorabah in da se o teh grozodejstvih
vedno bolj govori, ker jih je vedno več v javnosti.
Zdaj pa se je pojavila tako imenovana "zagovornica" žrtev obrednega nasilja, to je odvetnica Ellen Engel.
V javnosti je glasna.
Vendar pravi, da ne moremo verjeti vsemu, kar povedo žrtve, zlasti ko gre za detomor.
V krajih, kjer so pričale žrtve, ni nikoli našla poročil o pogrešanih otrocih.
Ali da v časopisu ni bilo ničesar o izginotju otrok, zato to ne more biti res.
Kot zagovornica žrtev jih prikazuje kot nezaupljive. Kaj porečete na to?
Neverjetno, saj obstaja na stotisoče otrok, o katerih se preprosto ne poroča - o katerih nihče nič ne ve, ki resnično
živijo v tajnosti, s katerimi se slabo ravna, ki nikoli ne vidijo dnevne svetlobe - ki jih komaj ohranjajo pri
življenju in jih mučijo do smrti ... - nočem reči - in mučijo.
In nihče se tega ne zaveda. To gre vse do najvišjih položajev, ki imajo najboljše mehanizme za prikrivanje.
Takrat smo imeli Soko . Tista, ki nam je verjela, je bila takoj umaknjena.
Eden od njih se je ves čas smejal, ko so me zasliševali. Namenoma so to prikrili. Veliko ljudi govori o gradu Wewelsburg. Da, tudi
jaz sem bil tam. Vendar pravijo, da tam ne morejo ničesar najti.
Tam so čistilci kraja zločina, in če je tam policist, ki reče: "Ničesar nismo našli", je to to.
Bistvo je, da so otroci največje blago med vsemi.
Kar zadeva organe - zarodke uporabljajo za kreme, kozmetiko, za vse mogoče stvari.
Spolni turizem je največja težava med vsemi. Da, z njimi trgujejo in jih prodajajo, vse to pa je v resnici prikrito,
saj gre za ločeno organizacijo v okviru javne politike.
Vau, ja, hvala za pojasnila.
V štirih dokumentarnih filmih na temo obrednega nasilja sem opisala skupaj 1024 primerov preživelih.
Iz najrazličnejših držav prihajajo vedno ista poročila.
Od žrtev, ki govorijo različne jezike.
V vseh poročilih pa se vedno najbolj ujema trditev, da so vpleteni visoki uradniki, ki so med seboj dobro povezani.
Tudi Ellen Engel nasprotuje tem trditvam, saj pravi, da noben zločin ne more biti tako popoln, da ne bi prišel v javnost.
Kaj pravite kot očividec? Ali ste videli tudi visoke ljudi?
Da, v Belgiji. Videla sem, da gre vse do vrha.
Imam nekaj strank, ki so prav tako videle visoke ljudi.
Gre za to, da ima to omrežje - v njem so zdravniki, babice, odvetniki, policisti, sodniki, politiki, javni uslužbenci,
vse to je na voljo - tako izpopolnjeno infrastrukturo, da deluje kot drugo omrežje pod našo običajno infrastrukturo.
In tega nihče ne ve. So tako enotni, da to tako zelo prikrivajo, da se "normalen človek" tega sploh ne zaveda.
Zato Ellen Engel tam ne išče. Naivno je misliti, da bi kdo to videl.
Uradi za mladino napotujejo pedofile. Takrat je moja sestra odšla na urad za mladino in jim
povedala, kaj se je zgodilo. Nič se ni zgodilo.
Ta plašč tišine, ki ga dobi vsaka žrtev. To je globoko programirano, to je najgloblji mehanizem preživetja.
Toda celotna družba je programirana za zatiranje, izogibanje.
Če duševno bolna oseba pride na kliniko, se s tem ne ukvarjajo, ampak rečejo: "Oh, ne
glej tako globoko, potem ti bo spet slabše."
Izogibanje se širi povsod.
Zato je jasno, da tega nočejo pogledati, da pravijo: "O ne, to si samo domišljam, to ni res, vse je super."
To je postal družbeno programiran mehanizem, ki se je v zadnjih letih še posebej okrepil zaradi koronavirusov.
V teh kultih so to že več let preizkušali na otrocih, zdaj pa to uvajajo tudi v družbi.
Da.
To je bila podlaga za to, kar se zdaj dogaja tukaj in povsod.
In zdaj vedo, kako to storiti. Mediji so množična hipnoza.
Da, kaj se zgodi tam, je povsem drugo vprašanje.
[Da, najlepša hvala za to pojasnilo, draga Sandra.
Z veseljem.
[Želim vam veliko, veliko moči in blagoslova za vaše terapevtsko delo z žrtvami.
Da, hvala.
Nasvidenje Sandra, nasvidenje, hvala!
Zdaj bi radi prešli na Chantal Frei.
Veliko je govorila tudi o teh zapletih na visoki ravni.
Preživela je tudi ritualno nasilje. Rekel bi: "Odstrizi se!"
Chantal Frei je Švicarka, ki je preživela ritualno nasilje.
Zelo si prizadeva za ozaveščanje o satanističnem obrednem nasilju, da bi se javnost seznanila s tem
vprašanjem in da bi lahko pred njim zaščitili naše otroke.
Chantal so kot majhnega otroka ugrabili in jo ujeli v kremplje krutega satanističnega kulta.
Tam je vsakodnevno doživljala fizično, psihično in spolno ritualno nasilje, ki je bilo del
obredov. Njen kultni oče je bil prakticirajoči satanist.
V kultu so žrtvovali otroke v čast Satanu.
Od zgodnjega otroštva so jo različne skupine zlorabljale kot spolno sužnjo.
Pri komaj šestih letih so se satanisti odločili, da jo usposobijo za "mater teme" .
To je pomenilo, da je morala skrbeti za druge otroke v kultu in jih pripraviti na nadaljnje zlorabe.
Sodelovati je morala pri neštetih krutih obredih in žrtvovanjih.
Dolgo se ni zavedala temne plati svojega življenja, saj je zaradi mučenja doživela razcep osebnosti .
Pri 30 letih je doživela duševni in telesni zlom.
Nato so se ji počasi vračali spomini na grozljive izkušnje.
Po več letih ji je končno uspelo zapustiti sekto in je začela govoriti o svojih izkušnjah.
Danes Chantal daje intervjuje in objavlja svojo zgodbo.
Imenuje številne storilce, ki so sodelovali pri obredih ali bili v njih aktivno vpleteni.
Po njenih besedah so med njimi številne znane osebnosti, kot so kraljica Elizabeta II, španski kralj
Felipe, Gérard Depardieu, Tom Cruise in Bill Clinton.
O svojih izkušnjah je napisala dve knjigi z naslovoma "Govorim!" in "Sprašujem".
Leta 2023 je začela projekt "50 glasov o ritualni zlorabi".
Na spletni strani 50voices.org 50 preživelih opisuje svoje zelo osebne izkušnje satanističnega obrednega nasilja.
Da, mislim, da imamo povezavo. Pozdravljeni, draga Chantal, veseli smo, da ste danes z nami.
Pozdravljena, draga Lois, najlepša hvala za povabilo. V veliko čast mi je, da sem lahko danes z vami in da lahko govorim o tem.
Čudovito, hvala.
Draga Chantal, ko ljudje slišijo, da se "spomini" le postopoma vračajo na tako grozne izkušnje, običajno takoj izklopijo:
"To ni mogoče! Takšne grozne stvari, to veš, ko se to zgodi."
Kaj rečete tem ljudem?
Da, to je nekaj, kar pogosto slišim. Vendar moram reči, da je to napačno.
Ker "pozabite" res slabe dogodke. - Zato jih tako rekoč "pozabiš" v vsakdanjem življenju.
Zakaj?
Zato bi vam rad povedal nekaj, kar smo že vsi doživeli ali slišali.
Recimo, da gre za osebo, ki je imela zelo hudo prometno nesrečo.
Praviloma - ne vedno, vendar praviloma - v trenutku, ko se zgodi ta nesreča, oseba ta dogodek - to situacijo - disociira, ker
je tako zelo slaba in je v tistem trenutku ne more integrirati.
Kaj pomeni "ločen"?
Prosim?
Kaj pomeni "ločen"?
To pomeni, da se dogodek, ki se dogaja, dogaja zunaj vas.
Tako je ne morete vključiti vase, ne morete je predelati v tem trenutku. Ne razumete, kaj se dogaja, a se vseeno zgodi.
Zato se ta proces imenuje "disociacija".
To je pravzaprav naraven proces in rekel bi celo, da je to strategija preživetja, ki je zakoreninjena v nas, v vseh ljudeh.
In potem ne izgine samo, ampak se prestavi v tako imenovani sanjski spomin. In sanjski spomin se
oblikuje, ko se zgodijo zelo, zelo slabe, dramatične stvari.
In šele veliko pozneje - običajno so to včasih dnevi, meseci ali v mojem primeru leta pozneje - ko se dejansko vrne na površje, to
je, ko se amnezija, ki je nastala okoli tega - to je izguba spomina - ko se počasi spet sesuje in
se spomini počasi vračajo, takrat se vrne v spomin.
Potem pa imate možnost ali prostor, da se z njo ukvarjate počasi.
In potem se je spet spomniš, tudi leta pozneje.
In potem so podrobnosti in vse skupaj nenadoma nazaj, spomniš se vsega?
Da, pojavi se. Zato si morate predstavljati, da je to kot koš in da vse slabe spomine, dramatične izkušnje preprosto vržete vanj.
Ker je pri obrednem nasilju - in o tem govorimo - toliko dramatičnih izkušenj, ki jih je treba vreči v velik koš.
In veste, to je kot pri pranju perila, najprej se pojavi en spomin, nato drugi in na začetku
sploh ni koherenten, tako da nima nobenih smernic.
Tako so kot majhni koščki sestavljanke, ki jih lahko sčasoma sestavite skupaj.
Toda ta del sestavljanke je dejansko podroben, vendar morda ne boste razumeli, kaj je na
tej sliki, če še niste uspeli dodati drugih.
Dobro. Da, to je neverjetno v pravem pomenu besede.
Potem doživite tako grozne stvari in ljudje vam ne verjamejo - ker je tako neverjetno, da ta razcepljenost
osebnosti resnično obstaja, to potlačitev spominov, ta amnezija.
Obstajajo pa tudi druge ovire, zaradi katerih preživeli ne boste verjeli.
In to je neverjetnost samih dogodkov.
To slišite skoraj od vseh preživelih, da jim storilci celo rečejo neposredno v obraz:
"Nihče vam ne bo verjel, to se sliši preveč noro."
Guido Grandt mi je pred kratkim predstavil primer, ko se je storilec preoblekel v Miki Miška in zlorabil otroka.
In ko je otrok o tem spregovoril in rekel: "Miki Miška me je posilil", mu seveda nihče ni verjel, storilec pa se je smejal.
Da, Chantal, predvajal vam bom kratek posnetek iz videoposnetka gibanja "Satanska panika".
Ker tam govorijo o tebi.
To je gibanje, ki pravi, da satanistično-obredno nasilje ne obstaja.
Žrtve želijo le pozornost in si vse to izmislijo ali pa jih v to prepričajo terapevti in tako naprej.
Prisluhnimo temu za trenutek.
"Chantal Frei - preprosto povedano: kadarkoli se omeni njeno ime - obstaja veliko videoposnetkov z njo, enega od
njih smo celo javno prikazali na enem od naših dogodkov.
To nalogo vedno dam le ljudem:
Tako pravi, da so jo med satanističnim obredom v barcelonski katedrali ritualno zlorabili "trije tenorji" in Peter Alexander.
Mislim, da mi o tem primeru ni treba povedati ničesar več.
Je še kaj res pomembnega?"
Torej, draga Chantal, ti in tvoja zgodba sta bili vredni celih 30 sekund za to komisijo, potem pa je bil kavelj pod njo.
Ne more biti tako, da naj bi vas "Trije tenorji" in Peter Alexander ritualno posilili v katedrali v Barceloni.
To nas vrača k temi, o kateri smo se pravkar pogovarjali s Sandro Rasch.
- Velika večina preživelih govori o vpletenosti uglednih in elitnih ljudi, ki so dobro
mednarodno povezani in bi drug drugega pokrivali.
Chantal, imaš več kot 30 sekund časa, da nekaj poveš o tem.
Ja, no, zdaj si to že nekajkrat povedala. To je tako nepredstavljivo, tako malo verjetno.
Zato to dejansko presega običajne okvire, da imate težave s tem, da bi v to verjeli.
In prav je tako, ko ste otrok in to doživljate, vam to vedno znova govorijo, vam to vsilijo:
"Če boš o tem govoril, ti to ne bo koristilo, ker ti tako ali tako nihče ne bo verjel."
Res je takšna odeja.
To je kot zaščita za storilce in je tudi eno od njihovih največjih orožij, saj so stvari, ki jih organizirajo, tako obsežne
in presegajo okvire, da si jih kot običajna oseba - ali oseba, ki preprosto živi običajno življenje - težko predstavljate.
Da, ampak tako pač je. Najprej želim povedati, da nisem tam in da ne govorim o svojih izkušnjah, da bi mi verjelo čim več ljudi.
Če mi Bernd Harder ne verjame, potem mi ne sme verjeti.
Vendar sem tam zato, da bi ljudi spodbudil, naj se vprašajo, ko slišijo kaj takega: Kaj pa, če bi bilo to res?
Resnično lahko zagotovim vsem, ki to zdaj poslušajo in gledajo, da boste - če se boste podali na to
pot - zelo hitro ugotovili, da to žal še vedno drži.
Na žalost, na žalost. Zakaj na žalost?
Kajti prav zdaj, v tem trenutku, ko se pogovarjamo, so otroci, ki to doživljajo.
In če ne bomo vstali in pogledali ter ves čas govorili: "To je nemogoče", bodo ti otroci to doživljali še naprej.
Menim, da smo kot družba odgovorni za to, da se ozremo - in o tem govorim, ker sem to
izkusil - in res bi vas rad spodbudil, da se ozrete.
Da, in res boste našli dokaze, da je to res.
Da, hvala, Chantal.
Bi nam radi na kratko povedali, kaj ste doživeli v Barceloni?
Bernd Harder jo je zavrnil, ker očitno ni mogoča.
Da, v Barceloni je bilo tako - seveda predvidevam, da so ugledni ljudje najeli celotno "Sagrada Familia" , ki je v
središču mesta, ali pa so jo preprosto rezervirali zase.
- To je bilo 30. aprila, 30. april pa je Satanov rojstni dan, zato je bil organiziran velik, velik obred.
Torej na eni strani Satanov rojstni dan, na drugi strani pa zaključek mojega tako imenovanega
usposabljanja za "mater teme" - kar smo že slišali.
In v tem ritualu so me preprosto posilili tudi zvezdniki - kot je pravkar dejal Bernd
Harder - "trije tenorji" in Peter Alexander.
"Trije tenorji" takrat še niso bili znani kot "trije tenorji".
Torej sta takrat še vedno izvajala ločene nastope ali koncerte.
Toda že takrat je bilo jasno, da se bosta nekoč zbližala.
Na takšnih dogodkih vedno znova slišim, kaj se bo zgodilo v prihodnosti ali kakšne načrte imajo.
Torej so bili vsi trije tam in so se združili šele pozneje.
To velja tudi za kraje, kamor so povabljeni ljudje, tj. ugledni ljudje, ki morda v tistem trenutku še niso tako ugledni.
Toda prav zato, ker sodelujejo v takšnih obredih, jim je obljubljeno, da bodo v zameno dobili svojo kariero.
In mislim, da se je to zgodilo s "tremi tenorji", saj mislim, da so postali slavni dve ali tri leta pozneje.
Neverjetno.
Da, res ne bi verjeli, če ne bi na stotine in zdaj celo na tisoče ljudi izrekalo popolnoma enakih trditev.
Kot sem že omenil, sem v svojih dokumentarnih filmih obdelal 1024 poročil preživelih - in to je popolnoma kruto.
Leta 2022 je bilo še vedno 27 prijav žrtev, leta 2023 že 111 prijav preživelih, leta 2024 že 247, letos pa 640 novih prijav.
Gre za eksponentno krivuljo, ki se nikoli ne konča.
Zato se je mojemu očetu porodila odlična zamisel o Vetopediji, da bi se preživeli žrtve
obrednega nasilja lahko registrirali na Vetopediji.
Je kot Wikipedija, vendar je brezplačna enciklopedija drugače mislečih.
Vsa ta poročila je mogoče zbrati in predstaviti v veliki mednarodni podatkovni
zbirki. Ta platforma je že na voljo v 21 jezikih.
Chantal, videla sem, da si se že prijavila.
Mislim, da je to odlično.
Bi želeli na kratko povedati drugim preživelim in nam, kako se prijaviti, ali nam želite pokazati svojo prijavo?
Da, z veseljem.
V rubriki "Obredno nasilje" so kratka poročila prič.
V zgornjem desnem kotu lahko kliknete na "Enter witness reports" (Vnos poročil prič),
nato pa lahko odgovorite na različna vprašanja.
Najprej na kratko povejte svojo življenjsko zgodbo, pa tudi prizorišča kaznivih dejanj, kjer ste to doživeli,
države, storilce, ki ste jih videli - če želite to vpisati.
Mislim, da je to odlična zamisel, in res bi rada spodbudila vse preživele, ki si upajo nekaj prijaviti.
Vnesete ga lahko tudi anonimno.
To je pravzaprav zato, da povzdignemo glas, da pokažemo: "Pozdravljeni, nismo sami, tu smo. Dvigujemo
glas in ne bomo prenehali, dokler ne bomo slišani."
Zato menim, da smo slišani - v to verjamem -, vendar nas velika večina še vedno ignorira.
In to je sredstvo za - kako se še enkrat imenuje?
Lois: Vetopedia
Da, točno tako.
To je način, da se tega resnično držite - in če se prijavite, to ni nevarno za vas - in
da še naprej vztrajno povzdigujete svoj glas.
Rad bi vas spodbudil, da to storite.
Zelo lepo, najlepša hvala za sodelovanje in prijavo.
V Vetopediji lahko vnesete tudi vire.
Tu vidimo vaši knjigi, kjer ju lahko naročite.
Naložite lahko tudi videoposnetke.
To je nekaj posebnega pri Vetopediji, da so viri zavarovani, saj številni videoposnetki o
obrednem nasilju nenehno izginjajo z interneta!
Za številne druge žrtve smo na portalu Vetopedia že uspeli zagotoviti te videoposnetke, ki so že izginili z drugih platform.
Da, zato se ti, draga Chantal, najlepše zahvaljujem, ker si stala tam in kljub vsem tem napadom nadaljevala.
Zdaj spet tudi z Vetopedijo!
Iz srca se vam zahvaljujem za ta pogovor.
Najlepša hvala za vašo predanost in podporo žrtvam obrednega nasilja. Najlepša hvala.
Ni kaj.
Sedaj pa bi rad preklopil na Marcela Polteja, ki se je ukvarjal s številnimi preživelimi
obrednega nasilja in pojasnjuje te zločine.
Odklopite sponko!
Dr. Marcel Polte je po študiju prava 15 let delal kot odvetnik v mednarodnih
odvetniških pisarnah na področju gospodarskega prava.
Še danes dela kot odvetnik.
Poleg dela odvetnika je več let opravljal tudi psihoterapevtsko prakso kot nemedicinski zdravnik.
S to dejavnostjo se je leta 2017 srečal s temo satanistične ritualne zlorabe in se z njo intenzivno ukvarjal.
Rezultat njegovih raziskav in številnih srečanj s preživelimi žrtvami satanističnega obrednega nasilja so tri knjige:
"Dark New World Order Volumes 1 and 2" in "Uncle Sam's: An Insider's Account from the Hell of Monarch-Mind Control".
Za njegove knjige so značilne poglobljene raziskave in obširne reference.
S svojim predgovorom je podprl tudi publikacije o preživelih žrtvah obrednega nasilja.
Pri svojem delu se osredotoča na prikaz povezanosti in uporabe satanistično-obrednega nasilja v kultih
in programov nadzora uma tajnih služb, kot je CIA.
S krutim mučenjem in zlorabami se pri otrocih in mladostnikih ustvarijo razcepljene
osebnosti, ki jih je mogoče ustrezno prilagoditi.
Pozdravljeni, Marcel Polte, nas slišite?
Da, čudovito te slišim.
Zelo lepo, pozdravljamo vas v 22. AZK. Lepo je, da ste tukaj.
Hvala, Lois.
Kratke prispevke Sandre Rasch in Chantal Frei ste že slišali na 22. AZK.
Tudi sami ste imeli opravka s številnimi preživelimi.
Ali lahko v kratkem povzamete, kaj ste razkrili v svojih knjigah o satanističnem obrednem
nasilju in v dokumentih o vpletenosti vojske in Cie?
In ali lahko poveste kaj o MK-Ultra-Mind Control in tako naprej? In ali lahko na kratko pojasnite, kaj je MK-Ultra-Mind Control?
Da, z veseljem. To bom storil.
Vesela sem, da imam priložnost poročila Sandre in Chantal predstaviti v širšem kontekstu.
Pri ritualni zlorabi in nadzoru misli gre prav za sistematično nasilje, ki ni sestavljeno le iz
posameznih dejanj, temveč je vpeto v večje strukture.
V destruktivnih kultih, tajnih vojaških programih in mrežah, ki delujejo preko generacij.
Že več let raziskujem ta vojaško-satanistični kompleks in dokumentiram, kako se ta področja med seboj prepletajo.
Moje knjige povzemajo te ugotovitve.
Vsi viri in reference so na voljo tam.
To, kar predstavljam v nadaljevanju, temelji na pričevanjih preživelih, kot sta Chantal in Sandra, pa tudi na
številni drugi strokovni literaturi terapevtov, objavljenih vladnih dokumentih in mednarodnih raziskavah.
Obredno nasilje je več kot le verska zabloda ali sadistična zloraba.
Gre za namerno strukturirana nasilna dejanja, ki sledijo okultnemu ali satanističnemu sistemu verovanja.
In v družinah, ki se ukvarjajo s kultom, se prav ta program prenaša iz generacije v generacijo.
Otroci so od rojstva prisiljeni v vlogo žrtve, pa tudi v vlogo storilca.
Kot smo pravkar slišali, jih mučijo, zlorabljajo in silijo v ubijanje živali ali celo ljudi.
Namen tega je trojen. Prvič, uničenje osebnosti.
Izjemna travma razdrobi žrtvino psiho.
In nato, drugič, na podlagi tega, oblikovanje nadzorovanih delov osebnosti, tako imenovanih "alterjev"
ali notranjih delov, ki nato izvajajo posebne ukaze.
In tretjič, kar je prav tako pomembno, povezava s storilčevo strukturo, ki v žrtvah na umeten
način ustvarja krivdo, pa tudi strah in zvestobo.
Tako so žrtve od rojstva vezane na te kultne strukture.
Ti mehanizmi so v raziskavah travme opisani že desetletja.
Nemški in mednarodni strokovnjaki, kot sta Michaela Huber in Dr. Alison Miller, potrjujejo ta vzorec prisilne
disociacije , ki ga redno opažamo pri žrtvah ritualnega nasilja.
Toda - in to je zelo pomembno - obstoja obrednega nasilja ni mogoče dokazati le z izjavami prič, temveč tudi s podatki.
"Delovna skupina za ritualno nasilje" je v letih 2005 in 2007 izvedla več raziskav med psihoterapevti v Nemčiji.
Skupaj je bilo več kot 200 primerov opredeljenih kot verodostojnih. Med njimi je bilo 42 poročil o umorih.
"Delovna skupina za ritualno zlorabo v zvezni državi Utah" je že leta 1992 potrdila podobne strukture v ZDA.
Med številnimi drugimi je tudi študija "Neodvisne komisije za preiskovanje spolnih zlorab otrok" UKASK iz Nemčije iz leta 2016.
Ponovno je ocenila izkušnje 174 psihosocialnih strokovnjakov iz Nemčije, ki so navedli, da so
delali z žrtvami organiziranega in ritualnega nasilja.
Od tega je bilo 69 odstotkov primerov povezanih s satanističnimi skupinami.
To dokazujejo tudi ti podatki: govorimo o mednarodno ponavljajočem se pojavu, ki je bil v strokovnih krogih prepoznan
veliko prej, preden je bil deležen pozornosti javnosti.
Da bi razumeli te mehanizme obrednega nasilja, moramo poznati tudi zgodovinske programe nadzora uma.
V petdesetih letih prejšnjega stoletja je CIA začela izvajati projekt MK-Ultra. To je bil
raziskovalni program za manipulacijo človeške zavesti.
MK-Ultra je obsegala več kot 140 podprojektov s poskusi na ljudeh, pri katerih so uporabljali droge,
predvsem LSD, hipnozo, elektrošoke, odvzem spanja in senzorično deprivacijo, tj. odvzem dražljajev.
Cilj vsega tega pa je bil razviti mehanizme nadzora nad umom in vedenjem.
O tem, kar je v uradnih dokumentih o MK-Ultri le nakazano, mnogi preživeli v kontekstu rituala poročajo kot o resnični izkušnji.
Presenetljivo je, da uporabljajo iste tehnike, iste tarče in v nekaterih primerih iste skupine storilcev.
Seveda so preživeli tudi preživeli iz samega programa MK Ultra, ki se zdaj imenuje "Projekt Monarh".
Mary Sparrow je ena od njih. Njena izjava je objavljena na strani "50 glasov o ritualni zlorabi" (https://www.50voices.org/).
Prav tako Cathy O'Brien in Katie Groves.
In že leta 1995 - to je prav tako pomembno - so preživeli v programu MK-Ultra pričali v Washingtonu pred
"Svetovalnim odborom za poskuse s sevanjem na ljudeh".
Še vedno lahko najdete protokole. Nič od tega ni nova zamisel.
Bistveno je, da ritualno nasilje in MK-Ultra nista ločena pojava.
Povezuje jih skupna ideologija, satanizem kot sistem moči in nadzora.
V obeh kontekstih najdemo ista osnovna načela, in sicer popolno podrejanje posameznika, razčlovečenje s skrajnim
nasiljem in ustvarjanje orodij, tj. ljudi, ki izpolnjujejo ukaze, ne da bi se jih pozneje spomnili.
Psiholog Dr. Corydon Hammond je o teh povezavah odkrito spregovoril že leta 1992 na
konferenci v tako imenovanem "Greenbaumovem govoru".
Opisal je, kako so satanistični kulti in programi tajnih služb delovali z roko v roki, da bi povzročili disociacijo . Zaščitni
odziv možganov, ki ga pogosto povzroči stres ali pretirane zahteve] in programiranje teh
osebnostnih struktur za določene naloge pri žrtvah.
Številne preživele osebe zato poročajo tudi o tem, da so bili storilci zasidrani tako v vojaških krogih in krogih
tajnih služb kot tudi v kultih - z drugimi besedami, če želite, imeli so dva obraza iste ideologije.
Pomemben primer - in prepričan sem, da bodo mnogi prepoznali to ime - je podpolkovnik Michael
Aquino, ki je bil tudi visoki duhovnik templja Seta.
Popoln satanist, da!
Lahko rečemo, da je osnova tega nadzora disociacija, odcepitev.
Zaradi ekstremnih, večinoma ponavljajočih se travm se zavest končno razcepi na posamezne dele.
Tem notranjim delom lahko storilci dodelijo nove identitete, naloge in sprožilce.
In zelo na kratko o najpomembnejših metodah, kako to deluje, kako se to doseže.
To vključuje "indukcijo travme" z mučenjem, bolečino, zlorabo, električnimi šoki ali izkušnjami blizu
smrti, kot je utopitev, pa tudi hipnozo in sugestijo.
Vse skupaj je kombinirano s simboli, številkami ali serijami črk, kot so "abecedne kode", nato pa je to prikrajšanje za dražljaje,
na primer v rezervoarjih ali komorah, primerljivo s tem, kako je prikazano v seriji
"Stranger Things"; navdihujejo ga resnični poskusi.
Nato se dajo zdravila, pogosto v kombinaciji z elektrošoki, da se poveča sugestibilnost, tj. zmožnost vplivanja.
Tu je še programiranje z obredi, pri katerih storilci simulirajo duhovno raven, da bi
žrtvam vcepili takšne nadnaravne strukture moči.
V svoji raziskavi sem nato te mehanizme primerjal z objavljenimi dokumenti MK-Ultra.
Osnove so, lahko rečemo, zelo jasno dokumentirane.
Osrednji element številnih prijav žrtev so tudi tako imenovani programi samouničenja ali samomora, ki služijo trajnemu nadzoru
nad žrtvijo in na ta način preprečujejo kakršno koli razkritje.
Programi se sprožijo s sprožilci, kot so ključne besede ali simboli, določeni zvoki ali glasba ali stik z določenimi
ljudmi ali institucijami, na primer v okviru terapije.
Ko žrtev spregovori o svojih izkušnjah, jo nenadoma zagrabi panika ali se poškoduje, ker je bil
njen notranji del programiran, da zaščiti resnico.
Druge vloge teh notranjih delov so poročevalci, kaznovalci ali programerji.
Marcel, ali te lahko za trenutek prekinem?
Z veseljem.
Videli smo glasbenike in igralce, ki so si vzeli življenje. In potem si vedno misliš: "Zdaj
imajo slavo, imajo denar. Zakaj se zdaj ubijajo?"
Ali obstaja kakšna povezava s tem "samomorilskim programiranjem"? Da bi morda želeli
razpakirati in bi se ta program nenadoma sprožil?
Da, to je zelo tehtno vprašanje in tudi zelo pomembna ugotovitev, še posebej pri slavnih
osebah, kjer ljudje pravijo, kot ste pravkar omenili:
"Imajo bogastvo in pozornost, zato bi morali biti srečni, čeprav je v tem zagotovo nekaj stresa."
Morda se v nekaterih primerih - zlasti kadar obstajajo znaki, da želi nekdo razpakirati - takšni programi sprožijo.
Seveda je to za nazaj težko dokazati.
Kljub temu menim, da gre za precej osamljene primere.
Za nekatere je to res močna predpostavka, za tiste, ki so že nakazali, da želijo govoriti o stvareh,
ali so že obravnavali nekatera kritična vprašanja.
V mnogih primerih pa je v ozadju še kaj drugega.
In vprašati se morate: "Kaj je ta velik notranji konflikt, ki ga imajo ti ugledni 'zvezdniki', ki na koncu pripelje do samomora?"
To pa vodi v še temnejše ali enako temne kroge, kjer se morate vprašati: "Kakšna je bila cena te slave?
In ali se zaradi tega morda pojavijo konflikti vesti ali pa morda celo obstajajo mehanizmi, ki presegajo te tehnike
nadzora uma, kot sem jih opisal, in take ljudi tako rekoč zasužnjujejo na zelo, zelo globoki ravni?"
To bi preseglo obseg tega članka, vendar je to zelo, zelo pomembna točka.
[Da, preidimo od programa samomora k širši sliki.
To namreč niso le preživeli iz Nemčije ali, kot Chantal Frei, iz Švice, temveč tudi iz številnih drugih držav, kot
so Velika Britanija, ZDA, Nizozemska, Avstralija in Švica.
Načeloma lahko rečemo, da po vsem svetu obstajajo poročila s podobnimi vzorci - na kratko povzeto.
V večini primerov je storilec družina.
Omenjeni so kraji zločina, kot so zasebne vile, cerkve, podzemni prostori, vojaški objekti ali gozdovi.
Tu so še nadzor uma, trgovina z ljudmi, otroška pornografija, prostitucija in t. i. snuff filmi (filmski posnetki umorov,
samomorov in podobnega nasilja za zabavo), pa tudi povezave med lokalnimi kulti, kjer se to dogaja, in mednarodnimi mrežami.
Vse skupaj, te strukture, se nato prekriva z organiziranim kriminalom, pa tudi z državnimi ali
vojaškimi področji, kjer se izvajajo poskusi na ljudeh.
Chantal Frei omenja primer povezave z ameriško vojaško bazo "Dagger Complex" v Darmstadtu, kjer je doživela takšne izkušnje.
Cathy O'Brien na primer kot prizorišče zločina navaja tudi številna vojaška oporišča v ZDA, pa tudi na primer objekte NASA.
V svoji knjigi "Uncle Sam's" analiziram izjave Katie Groves, ki v videoposnetkih poroča o svojih izkušnjah v tako imenovani
"tovarni snuffa", kjer so nastajali filmi o ubijanju otrok.
Opisuje, kako so te otroke sistematično zlorabljali, mučili in ubijali v podzemnem objektu v Teksasu.
Po njeni izjavi je bil objekt pod nadzorom Cie, ki naj bi vodila mednarodno mrežo za trgovino z otroki.
S "poskusom gledanja na daljavo", ki ga je naročila, je dejansko nedvomno potrdila obstoj tega objekta.
In čeprav je te izjave, razen "gledanja na daljavo", težko preveriti, je treba povedati, da se v številnih podrobnostih
ujemajo z vzorci drugih preživelih, zlasti v kombinaciji z obrednimi elementi, vojaškim
kontekstom in tudi zapletenimi metodami programiranja.
V nekaterih primerih preživeli, ki se med seboj ne poznajo, navajajo ista ali
določena prizorišča kaznivih dejanj ali storilce.
Med svojim raziskovanjem sem na CIA naslovil tudi tako imenovano zahtevo FOIA, tj. zahtevo za
informacije v skladu z ameriškim zakonom o svobodi obveščanja.
Nato sem zahteval izročitev vseh dokumentov v zvezi z omenjeno Cathy O'Brien, ki je preživela MK Ultra.
Odgovor Cie je zelo zanimiv.
Ta se je glasil: "Obstoja ali neobstoja dokumentov ni mogoče ne potrditi ne izpodbijati.
Obstoj ali neobstoj takšnih dokumentov je trenutno sam po sebi tajen in zato zaščiten pred razkritjem."
Če pomislite na ta odgovor, to pomeni, da uradno pravi:
"Očitno obstajajo dokumenti, vendar jih zaradi nacionalne varnosti ne moremo razkriti."
V nasprotnem primeru bi preprosto napisali: "Ni bilo najdenih nobenih zapisov". Torej "ni ničesar".
Dejstvo, da je sploh kaj povezano s Cathy O'Brien, je zelo močan znak, da je na primer v njeni zgodbi nekaj resnice.
Poleg psihološke in tehnične ravni je treba povedati, da ima duhovno-ideološko ozadje zelo pomembno vlogo.
Mnogi storilci se vidijo kot del satanističnega ali luciferijanskega reda, ki želi
pridobiti moč s trpljenjem, smrtjo in podjarmljenjem.
Ti obredi so zanje več kot le simbolika.
Verjamejo v energijo ali moč, ki jo lahko pridobijo s tem žrtvovanjem.
Prav to prepričanje se v kultnih družinah prenaša iz roda v rod in se nato združuje z elitističnim pogledom na svet:
Izbranci so namreč - z njihovega vidika - nad drugimi ljudmi, ki pa se jih bojijo tudi zaradi njihove številčne premoči.
Da.
Pomembne so tudi posledice za žrtve, torej žrtve teh sistemov.
Trpijo zaradi najhujših posledic travme, kot je kompleksna disociacija . Zaščitna reakcija možganov, ki jo pogosto povzroči
stres ali pretirane zahteve]. spominski dogodki - ki sta jih omenili Sandra in
Chantal - anksiozne motnje, kompulzivno vedenje.
Zaradi dolgoletne zlorabe se lahko pojavijo telesne bolezni.
In pogosto tudi globoke krize identitete.
Mnogi od prizadetih zato razvijejo tudi disociativno identitetno strukturo, kot so si zamislili storilci.
To pomeni, da boste imeli znotraj veliko število ljudi, ki se pojavljajo tudi na zunaj.
Ko torej govorimo o obrednem nasilju in nadzoru uma - in počasi prihajam h koncu -, ne gre le za razkrivanje posameznih primerov,
temveč za osrednje vprašanje, koliko te sile vedo o človeški zavesti in kako to znanje
zlorabljajo za dosego določenega končnega cilja.
In sicer vzpostavitev - z njihovega vidika - satanskega svetovnega imperija.
Zelo pomembno je, da imamo neodvisne raziskave o disociaciji . Zaščitni odziv možganov, pogosto v primeru stresa ali
prevelikih zahtev] in programiranje, ki temelji na travmi, ter da obstajajo varni prostori za preživele.
Prav tako pa tudi pogum za sodelovanje prek institucionalnih meja, saj molk ščiti le storilce.
Izobraževanje in ozaveščanje sta prvi korak k prekinitvi tega kroga.
Moje delo je tudi prispevek k celovitejši razjasnitvi teh mehanizmov.
Obredno nasilje ni obrobno vprašanje, temveč ogledalo, kaj se zgodi, ko skrivne, okultne
skupine neopazno širijo svoj vpliv v naši družbi.
Da, gospod.
Zato je tudi na nas, da si to pobliže ogledamo, da žrtve vzamemo resno in da poskrbimo, da bodo te ugotovitve prišle v javnost.
Navsezadnje to ogroža svobodo vsakega posameznika.
Obredno nasilje in nadzor uma sta, kot je bilo že povedano v predavanju, izraz iste destruktivne ideje: da je
mogoče človeka obvladati, zlomiti in prevzeti njegovo dušo.
A vsaka resnica, ki pride na dan - in to je tako rekoč pozitivni vidik celotne zadeve -, slabi ta sistem.
Konec koncev se razsvetljenje začne, ko neizrekljivo ubesedimo in ko si preživeli - kot Sandra in Chantal - upajo spregovoriti.
Za to so potrebne platforme, kot je ta. Zato se vam še enkrat zahvaljujem.
In rad bi se zahvalil vsem, ki poslušajo, ker so pripravljeni poslušati, pa tudi
gledati in si ne zatiskati oči. Najlepša hvala.
Da! Hvala!
Hvala, Marcel, v samo nekaj minutah ste se resnično poklonili temu, kar je moj oče povedal na začetku te konference.
Z našimi desetletji raziskav je pravkar pokazal, kako imajo te skrivne strukture korenine v satanizmu.
Iz njihovih ust smo slišali, da želijo vzpostaviti satanski svetovni red.
Vendar jih je več kot nas.
Smo veliko boljši od njih, če se le tega zavedamo!
Če bo vstopila le svetloba, se bo celoten kriminalni konstrukt zrušil. In to je na robu.
In zato: če boste vsi širili to predavanje in celoten AZK, da bo postal resnično svetel, se bo ta satanski svetovni red zrušil.
Zahvaljujemo se vam za vaš boj za razkritje teh krutih praks.