Dr. Andrea Christidis ir cīnītāja par patiesību un taisnīgumu - par bērniem un vecākiem.
Viņa ir klīniskās, pedagoģiskās un neiropsiholoģiskās, kriminālās un tiesu psiholoģijas psiholoģe, kā arī uzvedības terapeite.
Kā neatkarīga eksperte viņa jau ir pārbaudījusi vairāk nekā 1000 ģimenes lietu, lai noteiktu, vai jauniešu
labklājības dienesti pamatoti pieņēma bērnus aprūpē.
Šajā procesā viņa atklāja priviliģētus ekspertu atzinumus, viltotus parakstus, nepareizu datu izmantošanu,
nepatiesas diagnozes, valsts korupciju, viltotus dokumentus, neslavas celšanu un nepatiesu faktu apgalvojumus.
Viņa saskārās arī ar sātaniskas rituālās vardarbības gadījumiem.
Viņas stingrās apņēmības dēļ viņa jau no paša sākuma saskārās ar lielu pretestību.
Piemēram, tika mēģināts atņemt viņai profesionālos titulus.
Viņiem tika izvirzītas vairāk nekā 80 apsūdzības krimināllietās, taču visas tās tika noraidītas.
Dr. Christidis atklāj, ka Vācijā institucionālā vardarbība notiek saistībā ar bērnu
uzņemšanu aprūpē, kas bērnus ekspluatē dažādos veidos.
Lai pret to cīnītos, viņa 2024. gadā nodibināja apvienību "Axion Resist".
Tās sastāvā ir medicīnas, psiholoģijas, izglītības, jurisprudences, kriminoloģijas, bioloģijas un IT jomas
eksperti, un tās mērķis ir bērnu un viņu veselības aizsardzība, kā arī brīvības un tiesiskuma aizsardzība.
Apvienošanās ļauj efektīvi apvienot dažādu jomu speciālistu zināšanas.
Dr. Andrea Christidis un viņas vīrs ir arī MWGFD asociācijas, kas nodarbojas ar iedzīvotāju veselības
un sociālās labklājības veicināšanu, valdes locekļi.
Sveiki, Andrea! Prieks, ka esi šeit!
Mēs vēlamies no jums uzzināt dažus faktus par bērnu tirdzniecību un bērnu nodošanu aprūpē.
Jūs esat absolūts eksperts šajā jomā.
Mēs labprāt uzklausīsim jūsu pieredzi.
Jūs sniedzat lekcijas, kuras cilvēki var klausīties stundām ilgi. Jums ir daudz ko teikt.
Šodien jums ir tikai 20 minūtes, tāpēc novēlu jums veiksmi, lai to apkopotu!
Paldies, ka esat mani uzaicinājis, un es sapratu, ka dažus runātājus jau pazīstu un pats esmu
ar viņiem piedalījies simpozijos vai intervijās.
Tas mani atkal aizveda prom. Tagad es tikai sāku runāt par to, kā valsts var iegūt visus šos bērnus.
Un es uzreiz sākšu ar vairākiem punktiem.
Pirmais punkts - ievads: Bērnu aizsardzības dubultā seja.
Vācija tiek uzskatīta par konstitucionālu valsti, drošu patvērumu bērniem.
Taču realitāte ir pavisam citāda.
2023. gada beigās aptuveni 215 000 bērnu atradās citu personu aprūpē - mājās, audžuģimenēs vai jauniešu aprūpes centros.
2024. gadā katru dienu aptuveni 190 bērni tika šķirti no vecākiem.
Katru gadu notiek aptuveni 148 600 tiesvedību saistībā ar aizgādības un saskarsmes jautājumiem - līdz pat 86 000 bērnu
ir iesaistīti un nonāk tiesvedībās, kurās ir daudz konfliktu.
Tajā pašā laikā izmaksas uz vienu gadījumu pieaug: 2016. gadā tās jau pārsniedza 12 000
eiro, bet šodien tās ir ievērojami lielākas.
Kopējie gada izdevumi par ārējo izmitināšanu ir 8 miljardi eiro.
Bērnu aizsardzība jau sen ir kļuvusi par miljardiem dolāru vērtu biznesu.
Taču aiz šīs fasādes slēpjas institucionāla vardarbība, ekonomiskās intereses un strukturālas nepilnības.
Otrais punkts: Dr. Reiner Fuellmich ir veicis izlūkošanu visā pasaulē.
Šis starptautiski atzītais jurists Reiners Fūelmihs ar Corona komitejas starpniecību kļuva zināms miljoniem cilvēku.
Viņa misija: veicināt izpratni par politiskajām un sociālajām problēmām.
Viņš ziņoja arī par bērnu tirdzniecību, institucionalizētu seksuālu vardarbību un korupciju valsts iestādēs.
Taču, kad Fūelmihs vēlas izmeklēt plūdu katastrofu Oras ielejā Koronas komitejā, kurā esot bijuši krastā izskaloti mirušu
zīdaiņu galvaskausi, par ko esot ziņojuši daudzi vietējie iedzīvotāji, kas, protams, liecina par
rituālu ļaunprātīgu izmantošanu, sākas cīņa par varu, kas sniedzas tālu aiz Vācijas robežām.
Šis jautājums ir novedis pie tā (jo šodien tas jau vairākkārt tika pieminēts), ka arī citas personas ir apgalvojušas, ka vēlas
veikt izmeklēšanu - ne tikai Dr. Reiner Fuellmich, bet arī, piemēram, Max Eder, kurš šobrīd atrodas apcietinājumā un joprojām
nav apsūdzēts. Reiner Fuellmich, bet arī, piemēram, Max Eder, kurš tagad atrodas apcietinājumā un joprojām nav apsūdzēts, kurš
tajā laikā izveidoja GSG 9 , kurš bija ļoti, ļoti aktīvs šajā jomā, un citi, saistībā ar tā saukto Prinz-Reuß grupu,
manuprāt, tas bija aptuveni 26 cilvēki - joprojām atrodas apcietinājumā. Divi no viņiem pa šo laiku ir miruši.
2022. gada 5. septembrī seko nepamatota kriminālā sūdzība pret Dr. Fuellmihu.
Tas neizdodas, bet tiesa pēc tam uzsāk savu apsūdzību.
Tas ir daudziem izglītības speciālistiem pazīstams modelis - ja uzdodat neērtus jautājumus, jūs pats kļūstat par gadījumu.
Dr. Reiner Fuellmich vēlāk dibina starptautisku informācijas portālu ICIC.law (https://icic.law/ ).
Viņa intervijas, piemēram, ar Kalinu Georgesku 2022. gada 22. decembrī un Ketiju O'Braienu 2023.
gada 20. augustā, sasniedza skatītājus visā pasaulē.
Kā šodien jau paskaidroja Marsels Polte, Ketija O'Braiena bija rituālās vardarbības upuris. Viņa arī bija iesaistīta šajā MKultra
programmā kā "izmēģinājuma subjekts" - ļaujiet man tā teikt.
Tagad es nonāku pie trešā punkta: Berlīnes ļaunprātīgas izmantošanas gadījums - kad sistēma neizdodas.
Filmas centrā ir četrus gadus vecs zēns, kurš stāsta mātei par tēva orālo un anālo vardarbību.
Pediatrs un Charité ārsti apstiprina nopietnas aizdomas par ilgstošu seksuālu
vardarbību. Ir pierādījumu fotoattēli un ziņojumi.
Par to ziņoju arī pagājušā gada decembrī simpozijā Bavārijā.
To joprojām varat noskatīties vietnē YouTube "Axion Resist".
Tomēr, pēc mātes teiktā, cietušās advokāts Berlīnē nav nodevis tiesai galvenos izmeklēšanas secinājumus.
Pēc tam LKA izmeklēšanu izbeidza.
Iemesls: "Droši vien tas viss bija bērna iztēle vai mātes ietekme."
No nopratināšanas audioierakstiem izriet, ka nav vērojama nekāda mātes ietekme. Man ir audioieraksti.
Tiesvedība ir pabeigta. Mātei jau daudzus gadus nav bijusi piekļuve savam bērnam. Zēns tagad ir 14 gadus vecs.
Aculiecinieki man ir stāstījuši - es to nevaru pārbaudīt vai izmeklēt -, ka zēns tagad esot staigājis pa Berlīnes ielām.
Ceturtkārt, eskalācija un pārkāpēja privilēģijas.
Zēnam rodas nopietnas uzvedības problēmas: Seksualizēta uzvedība, inkontinence un domas par pašnāvību.
Viņš mudina pieaugušos iesaistīties seksuālās darbībās, atkārtojot bērnudārzā un skolā redzētās vardarbības ainas.
Ārsti sniedza terapijas ieteikumus. Tie tika ignorēti.
Tēvs viņu noraidīja, taču 2015. gadā viņam tika piešķirta vienīgā aizgādība.
Māte, kā jau minēju iepriekš, zaudē jebkādu kontaktu ar bērnu.
Viņa gadu vispār nedrīkstēja redzēt savu bērnu.
Pēc tam neregulāri un kopā ar viņu, un tagad viņa jau gadiem ilgi nav kontaktējusies.
Vairāki personu ziņojumi apstiprināja ļaunprātīgu izmantošanu. Tie visi tika ignorēti.
Neikelnas Jaunatnes labklājības birojs 2017. un 2018. gadā, kad bērns jau ilgu laiku dzīvoja kopā ar
tēvu, fiksēja bērna masveida seksualizētu uzvedību.
Zēns vairākas reizes teica: "Es gribu nomirt."
Esmu izskatījusi visus dokumentus, ko man ir iesniegusi ģimenes lietu tiesa utt. Nav
pierādījumu, ka māte apdraud bērna labklājību.
Piektkārt, pārpratēju iejaukšanās un sistēmiskā aizsardzība.
Māte uzzina, ka "Nacionālais pazudušu un ekspluatētu bērnu centrs", NCMEC , kuru jau minēja Uve Krancs, ir reģistrējis
ziņojumu par bērnu pornogrāfiju šajā lietā. Tas tika reģistrēts LKA (Valsts
kriminālpolicijas birojā), bet izmeklēšana netika veikta.
Pēc mātes teiktā, Karstens Štāls, kurš publiski uzstājas kā bērnu aizstāvis, ir personīgi
iepazinies ar iespējamo vainīgo - tēvu - kopš jaunības.
Viņš arī apciemo viņu dzīvoklī, kurā viņi dzīvo kopā, kad viņa māte vēl dzīvoja kopā ar tēvu.
Bet Carsten Stahl iesūdz tiesā māti, jo viņa teica, ka Carsten Stahl zina šo tēvu.
Māte uzvar tiesā, un tiesnesis jautā: "Ko Stahl ar to patiesībā cenšas panākt?
Kāpēc mātei nevarētu atļaut teikt, ka viņš pazīst tēvu?"
Sestā: Dorotejas Tūlas lieta - Ārsta iebiedēšana.
Pediatre Dr. Doroteja Tūla (Dorothea Thul) mātes vārdā sagatavo medicīnisko ziņojumu, kurā
apstiprināta zēna hroniska seksuāla izmantošana.
Neilgi pēc tam viņai uzbrūk pie viņas dzīvokļa. Viņai tiek draudēts, viņa tiek ievietota psihiatriskajā
nodaļā un aizturēta apcietinājumā - kad viņu nevarēja psihiatriski izārstēt - par iespējamu "apvainojumu".
Septītā: Sociālais konteksts - Kad bērnu aizsardzība kļūst par industriju.
Aiz šiem individuālajiem likteņiem slēpjas sistēma ar viltus stimuliem.
Valsts bērnu un jauniešu labklājība katru gadu tērē miljardus.
Vidēji par katru izmitināto bērnu mēnesī tiek maksāti vairāk nekā 12 000 eiro. Dažas
organizācijas saņem desmit reizes lielāku summu.
Tagad politiķi - es pats biju vietējais politiķis, tāpēc varu to teikt - ir atzinuši, ka nabadzība apdraud bērnu labklājību.
Ja domājams, ka nabadzība apdraud bērna labklājību, dabiski rodas jautājums: kāpēc vecāki nesaņem bērnu?
Kāpēc bērnu nami vai audžuģimenes saņem šo naudu?
Turklāt pieaug bērnu nabadzība, kas, pēc Bundestāga domām, "atstāj tālejošas sekas uz visu izglītības procesu", pārmērīgas
prasības pret ģimenes tiesām, pierādījumu trūkums seksuālās vardarbības gadījumos un institucionālā vainīgo
aizsardzība, kas paredz kriminālatbildību mātēm, ja viņām ir aizdomas par vardarbību vai tās ziņo par to.
Es to varu teikt, jo pirms vairākiem gadiem es pāršķirstīju vairāk nekā tūkstoš ģimenes tiesību lietu un
pārbaudīju un kritizēju daudzus ekspertu atzinumus.
Ir ļoti grūti pierādīt seksuālu vardarbību, ja nav atrasts ģenētiskais materiāls vai
masveida ievainojumi, tas man jāsaka jau iepriekš.
Ja bērni to apgalvo, māte bieži tiek apsūdzēta par manipulāciju ar bērnu.
Tad tiek apgalvots, ka bērna intereses ir apdraudētas, un bērns nonāk pie iespējamā vainīgā - un
es to varu apstiprināt gandrīz visos gadījumos.
Un institucionālā aizsardzība pret vardarbības veicējiem, kas krimināli soda mātes - tas ir papildus visam citam - ļoti bieži
pret mātēm tiek ierosinātas krimināllietas vai viņas tiek pakļautas psihiatriskajai aprūpei. Dažreiz viņām
tiek noteiktas diagnozes, kas vispār nav piemērojamas.
Tas nozīmē, ka ikviens, kurš atklāti runā par vardarbību, riskē zaudēt savu bērnu. Šādā veidā
vardarbības veicēju aizsardzība kļūst par valsts iemeslu.
Astotais: Vēsturiskās paralēles - Mājizglītības tumšā puse. Šie gadījumi nav unikāli.
No Kentlera eksperimentiem līdz Hāzenburgai un SOS bērnu ciematiem vai mazajai Lēnai no Vunsiedelas:
Valsts vai baznīcas pārraudzībā esošās iestādēs atkal un atkal ir notikusi seksualizēta vardarbība, spīdzināšana vai nāve.
Šīs lietas ir publiski dokumentētas. Jūs varat tos apskatīt arī mūsu mājaslapā "Axion Resist" .
Mēs esam organizējuši arī daudzus simpozijus par šo tēmu un esam nosaukuši daudzus gadījumus un avotus.
Daudzi upuri nekad netika uzklausīti. Un tie, kas nosauc sūdzības - par to es varu jums
pastāstīt -, bieži vien paši kļūst par upuriem.
Un devītais, un arī secinājums: patiesības cena.
Dr. Reiners Fuelmihs ir viens no tiem, kas runā neērtas patiesības.
Viņš vēlējās izgaismot korupciju, varas ļaunprātīgu izmantošanu un ļaunprātīgu izmantošanu.
Par to viņš tika saukts pie kriminālatbildības.
Dr. Doroteja Tūla diagnosticēja to, ko neviens negribēja dzirdēt, un zaudēja brīvību.
Tas attiecas arī uz Maksu Ederu (Max Eder) un citiem Princa Reusa grupas pārstāvjiem, kā arī uz daudziem citiem.
Tāpēc es vēlos piebilst, ka mūsu "Axion Resist" mājaslapā būs pieejami ziedojumu konti atsevišķiem upuriem, kuri
atrodas apcietinājumā un kuriem steidzami nepieciešams atbalsts - nauda viņu juridiskajai aizstāvībai.
Tāpēc mēs to publicēsim savā mājaslapā.
Mātēm, kuras vēlējās aizsargāt savus bērnus, tika liegtas balsstiesības.
Un bērni, kuriem bija vajadzīga palīdzība, tika atstāti sistēmas ziņā, lai tos salauztu.
Es atceros politiķi un bijušo Vācijas kancleru Olafu Šolcu, kurš 2002. gadā teica: "Mēs jau
esam ieguvuši gaisa suverenitāti pār bērnu gultām."
Tas nozīmē, ka valsts ir iekļāvusi bērnus.
Viņiem jau bērnudārzos un skolās tiek indoktrinēta seksuāla un nepiedienīga audzināšana.
Mums bija šī "oriģinālspēle", kurā vecāki nezināja, ka bērnudārzos ielaužas sveši vīrieši un seksuāli uzmācas bērniem.
Bija pat vardarbība utt. Tātad šādas lietas notiek, un vecākiem nav izredžu. Ja viņi sūdzas, viņiem ir
jārēķinās ar to, ka viņu bērni viņiem tiks atņemti.
Un galvenais vēstījums ir šāds: bērnu aizsardzība nedrīkst būt aizsegs slēptiem gadījumiem.
Tie, kas atklāj ļaunprātīgu izmantošanu, aizsargā bērnus, nevis sistēmas.
Un bērnu uzņemšana ir praktiski atļauja drukāt naudu. Man tas šeit vienkārši jāsaka.
Un apgaismība sākas tur, kur klusums kļūst obligāts.
Paldies. Paldies.
[Tas šeit ir tik lieliski paveikts tik īsā laikā, tik kompakts!
Es patiešām vēlos jums ļoti, ļoti pateikties par to, ka aizstāvat bērnus un esat tik drosmīgi.
Labā sieviete pastāvīgi saskaras ar tiesvedību.
Kad runājām pa tālruni, viņai vēl bija jādodas uz tiesu šeit un vēl uz vienu tiesas procesu šeit: "Pagaidiet, man
vēl ir..." Un tajā vakarā viņa gatavojās, jo viņai vēl bija tiesa, un tur - vienkārši: Tu esi varonis!
Jā, un paldies par to, ka arī jūs savienojat šos punktus.
Un es jums novēlu daudz, daudz panākumu un no sirds pateicos par šo ieguldījumu.
Paldies. Liels paldies.