Прво 2G, 3G, 4G, а сада 5G мобилна технологија.
До сада је већина становништва свесна да су краткоталасне радијације које емитују антене штетне по здравље.
А шта је са Ви-Фи мрежом коју сами инсталирамо код куће или са Ви-Фи мрежом у школама,
којој су наша школарацка неизбежно изложена?
Савет родитеља и школа Волфхалден у кантону Апенцел у Швајцарској су се позабавили овим
питањем и позвали господина Ролеа да говори.
Доминик Ролле је неколико година радио као наставник у средњој школи, а касније се пребацио у различите креативне професије.
Данас руководи једним од најсвеобухватнијих програма обуке консултаната у Швајцарској.
У овом предаavanju он показује како Wi-Fi може оштетити ћелије у самом њиховом језгру.
Ово доводи до исцрпљености, слабости и повећане подложности болестима.
Слушајте ово забавно, практично предавање. Вреди.
Добро вече свима. Мало сам расејан, али ми је драго што сте пронашли пут до ове узбудљиве теме.
Када је у питању електрична енергија, укључена је напонска разлика.
И надам се да ћу успети да пренесем ово помоћу слајдова које сам припремио за вас.
Дакле, да ли је Wi-Fi у школама без проблема или је проблематичан?
И желео бих да започнем анкетом како бисмо имали макар неку представу о томе ко је у просторији и како су распоређени.
Прво питање је: да ли је Wi-Fi безбедан?
Дакле, ако се слажете, био бих захвалан ако бисте подигли руке. На тај начин можемо добити грубу представу.
То може бити јасан ручни сигнал. Не видим руку.
Ах, да, један. Хвала ти што си имао храбрости да прекинеш лед.
Онда друго питање. Да ли је Wi-Fi дефинитивно у реду?
Ко би тамо подигао руку?
То је да, имамо пола шаке тамо, две и по, то је добро.
Треће питање: Ви-Фи ми изазива симптоме.
Зanima ме. Ко има тај утисак?
Ох, то је огромна већина. Нисам мислио да је тако.
Да ли да наставимо? Имамо Wi-Fi код куће.
Да, то је и даље већина. Мало више од половине.
И последње питање је: да ли наш Wi-Fi ради и ноћу?
То је мање. Зато неки људи искључују светло, не користе га ноћу или га пале само када им затреба.
И мислим да ће након предавања вероватно постати јасно да ли то можете да сажмете. У реду.
Желео бих укратко да испричам свој први сусрет са Wi-Fi. Верујем да је то било 2002. године.
Позван сам на конференцију о електросмогу да једноставно погледам све теме о којима се тамо расправља.
И ја сам седео у публици, баш као што и ти сада седиш, и осећао сам се све горе и горе. Обично се не осећам тако.
И управо сам недавно купио мерач електромагнетног загађења за високе фреквенције и случајно сам га имао у торби.
Онда сам извадио уређај. То није био тај, већ модел који му је наследник.
А онда сам се изненадио када сам открио да изнад мене, поред мог седишта, има уређај који је тиктакао у ритму од 10 херца.
Тако је испалило у стакату као митраљез.
И онда сам помислио: у реду. Сада знам шта је Ви-Фи. Читао сам о томе, али га још нисам искусио.
И на овој конференцији о електросмогу имао сам прилику да то лично искусим.
И ево задивљујућег запажања. Онда сам пешке отишао кући.
И оно што ме је погодило било је да сам сваки пут кад бих затворио очи видео стробоскопско
светло, баш као у дискотеци, у истом стаккато ритму.
Дадададада, светло се укључује и искључује.
Мој мозак је преузео тај ритам и наставио да га понавља више од пола сата – иако сам био у природи, већ напољу.
То је било моје прво задивљујуће искуство.
То значи да је ритам из уређаја ушао у моје мождане таласе.
У то време сам имао око пола сата пре него што ти ефекти светла више не буду били присутни.
Да ли би и даље било могуће мерити можне таласе, нисам знао, јер нисам вршио таква мерења.
Дакле, хајде да погледамо шта је заправо Wi-Fi. Нисам сигуран да ли сви имају исту представу о томе.
Када су у питању рачунари, лаптопови, таблети и паметни телефони који треба да буду повезани на
интернет, у многим случајевима се то ради преко Wi-Fi-ја.
Ово је бежична технологија, што значи да не морамо да прикључујемо никакве каблове.
Технички напредак је нешто што не мораш да схватиш лично. То је оно што овде имамо.
Међутим, сада има све више уређаја који имају уграђени Wi-Fi.
А пошто већ више од 30 година мерим електросмог и помажем људима да своје окружење учине хармоничнијим и електробиолошки
подношљивијим, открио сам ствари које не бисте очекивали.
Дакле, жена која више није могла да спава и која је потом тврдила да њен комшија има Wi-Fi, који је морао бити његов.
Она је електросензитивна, а ја сам једноставно прошао кроз њено стамбено место са уређајем. То је део мог посла.
Онда сам заправо видео да иза зида њеног кревета то прилично јасно показивало у том стаккато ритму мерним уређајем.
Па сам изашао из спаваће собе и упитао: каква је ово соба?
Да, то је само складиште.
Рекао сам да овде мора да постоји сигнал, и био је мали бежични усисивач.
Не питај ме зашто бежични усисивач мора да буде повезан на интернет.
Они то нису знали. Зато су га окачили да се пуни близу свог кревета – са друге стране зида.
И, наравно, то је првенствено осећала жена; мушкарац је рекао да га то мање узнемирава.
Нажалост, често се дешава да нису сви подједнако погођени. Али жена више није могла да спава.
Такође сам имао утисак да је комшиница испод изазивала проблем. То је био њен бежични усисивач.
Ко би рекао да мали бежични усисивач, који се може користити и за чишћење стола, има уграђени Wi-Fi?
Ако сада купите фрижидер или кухињски уређај, он обично долази са Wi-Fi-јем.
Дакле, дошло је до тога да постоје фрижидери који имају сензоре у себи.
Ако нема довољно млека, може се одмах поново наручити. Тако је предвиђено да нам олакша живот, тако се и продаје.
Многи домови имају штампаче, и чак када су укључени у струју, они имају уграђени Wi-Fi који непрестано емитује зрачење.
А ако је канцеларија уз спаваћу собу, онда имамо ефекат који може пореметити сан.
Звучни системи који се не искључују преко ноћи и потом непрестано радију у Bluetooth режиму, који је упоредив са
Wi-Fi режимом, такође непрестано радију по целом стану.
А у просечном стану који данас анализирам, имамо између три и осам, понекад и до дванаест уређаја.
Морам да искључујем једну по једну ствар, било са мреже или са батерије, док на свом
мерном уређају заиста не будем имао мир и тишину.
И искуство показује да ме људи онда зову и кажу: "Хеј, то је тако сјајно, хвала што си нам то показао."
Већ имам комшије људи којима сам дао савете – један од њих ме је позвао и рекао да је то било сјајно, а срећом сам и
ја дошао и рекао да му Ви-Фи нарушава квалитет сна комшија.
Пошто то увек показује, више му не требају таблете за спавање. У реду.
Дакле, наравно да можете елиминисати поремећај лековима.
Хајде да видимо како пулсира. Дакле, покушаћу да илуструјем овај стакато.
Сада га можете релативно добро чути. То је Wi-Fi мрежа која је на плафону.
Ако га сада мало померим, имам пренос слика овде, који је у овом случају бежичан.
То је размена података. Звучи готово као снег.
Али ово татататата је готово екстремније од размене података која се одвија.
И долазимо до тога зашто је то тако.
Дакле, имамо 10 пулсова у секунди и можемо видети да је ово очигледно јаче од размене података.
И управо ови удари су ти који изазивају проблеме.
Раде на око 10 херца. И видећемо какав ће то ефекат имати.
Хајде да погледамо практичан пример. Наставник ме зове.
Ви мерите електросмог. Да, у реду. Имам проблем.
Пре два месеца сте инсталирали Wi-Fi у мојој учионици, и од тада не могу да предајем у миру.
А онда сам помислио: у реду, доћи ћу да то измеримо.
А онда ми је испричала шта је из тога произашло.
Чуо сам много о електросмогу, али ме је овај наставник заиста изненадио.
Она ми је рекла да има проблема са концентрацијом.
Она предаје већ двадесет година, никада није имала никаквих потешкоћа, а откако је та ствар окачена у њеној соби, више се
не може правилно концентрисати и сваки дан увече има главобољу.
Дакле, када тело пошаље сигнал, требало би да га послушамо.
Ово је важно да не бисмо на крају добили још озбиљнијих проблема на копну.
Она је стално напета. Потребни су јој масажне купке или нешто друго што ће јој помоћи да јој се тело поново опусти.
А онда ми је рекла нешто најзапањујуће: да је за тих два месеца добила 15 килограма.
Важно је разумети да масно ткиво делује као изолација за много осетљивије органе, што значи да тело реагује интелигентно.
Дакле, разумљиво је да он у тако екстремној ситуацији изненада нагомила толико масти како би се заштитио.
Када ми је испричала шта се дешава са ученицима, и као што сам рекао, она има двадесет година искуства, рекла је да никада
раније није доживела такве блокаде учења ни у једном разреду.
И она скоро никада нема дан када су сви ученици присутни.
Дакле, број дана болести се повећао, агресије има много више, чим звони звоно за паузу, почињу свађе и викање, и
она некако осећа да више не може да обузда ту енергију.
А онда, поред повећане агресије, било је и спонтаног повраћања.
Школски одбор је затим рекао да мора да кружи неки вирус. Али у екстремним случајевима такав сигнал може
пореметити нервни систем до те мере да дете поврати.
И више пута се догодило да је дете једноставно одустало од свезака.
И да, наравно, било је много посла да се то поново очисти.
Био сам потпуно збуњен. Срећом, у мом мерилачком ковчежићу сам имао алуминијумску фолију, па сам је
умотао око антена и видео да су вредности много боље.
Следећег дана добио сам љутито телефонско позив од директора те школе.
Током телефонског разговора преокренуо сам ствари и рекао да је оно што је он очекивао од овог
наставника и овог школског разреда потпуно neodgovorno.
У најмању руку, ово би требало преместити из просторије у ходник, што даље од учионица,
како би се барем ублажили најгори последице.
А апсурдно је било да, можда овде можете да то видите, постоји један елемент и постоји други.
Један од њих има антену, коју сам умотао у алуминијум.
Она има две Wi-Fi мреже, једну за вртић.
Онда сам га упитао: реци ми искрено, која деца у вртићу треба да проверавају своје имејлове када стигну у вртић?
Или они заиста већ иду онлајн?
Зашто бисте урадили нешто такво за узрасну групу за коју то заиста није прикладно?
Била је мала расправа, али неколико недеља касније наставница ме је позвала да ми се захвали, рекавши да је директор реаговао
и уклонио те ствари што даље од ње како би могла да се опорави.
Дакле, то је оно што смо научили из практичног искуства.
Хајде да видимо шта овај цитат каже.
Показано је оштећење генетског материјала када су људске крвне ћелије изложене електромагнетним пољима.
Постоје докази о повећаном ризику од рака. Ово није само о главобољама, већ о раку.
А где мислиш да је овај цитат?
У патентној пријави компаније Swisscom која се односи на WLAN.
То је добро познато, а ипак се и даље о томе оспорава. То је неодговорност без премца.
И вечерас ћете чути друге ствари у том духу.
Још један цитат који ми је заиста остао у сећању.
Од нас је захтевано да формулишемо NIS пропис, који је пропис о зрачењу, на такав начин да
телекомуникациона компанија може слободно да се развија.
Што је више електромагнетног смога, то су људи све збуњенији и све више користе своје мобилне телефоне,
што је здраво, барем за телекомуникациону индустрију.
Дакле, ту има доста сарказама. А ко је то био?
То је био бивши савезни саветник Мориц Луеуенбергер на састанку делегата Шафхаузенске С-банe
2004. године. Од тада се ништа није догодило.
И као што знате, он је затим предао свој ресор Дорис Леутард, која се тако добро сложила са Swisscom-ом
да је сваки напор Морица Леуенбергера потом поништен.
Дакле, постоје различита мишљења. Важно је то разумети.
Хајде да размислимо ван оквира. Атомска експлозија.
Видимо да су постављене трибине како би људи могли да гледају овај догађај.
И, наравно, било је познато да постоји одређен ризик по очи.
Зато су потребне посебне наочаре које штите од гама зрачења или рендгенских зрака.
Било је познато да је потребна одређена удаљеност да би се спречило да ударни талас и топлотни
талас постану критични. Све се то могло израчунати.
Али о ономе о чему нису размишљали било је гама зрачење.
А гама зрачење је управо оно што изазива проблеме организму или ћелији, јер може довести до прекида у
нитима ћелије и дегенерације, што може прерасти у рак.
И наводим овај пример јер знамо једнако мало о електросмогу, о овим пулсним фреквенцијама и о
фреквенцијама које се користе за ову бежичну технологију.
Увек смо опседнати технологијом и мислимо: "Вау, то је сјајно."
Да, ко не би желео да буде негде близу такве експлозије? То су људи у почетку мислили.
Питање је како ће се ово даље развијати?
И наводим овај пример јер желим да говорим о студији, REFLEX студији.
Ово је снимак наше ДНК, нашег генетског материјала, направљен електронским микроскопом.
Требало би да изгледа готово као небеско тело.
Ако се сада зрачи гама-зрацима, што је еквивалентно 1.600 рендгенским снимцима – количини којој нико
нормално никада не би био изложен – онда преломи нити ћелије узрокују да се ДНК распадне, и изгледа овако.
То је било познато. Зато се зове јонизујуће зрачење. Јонизујуће зрачење је опасно.
Затим је за науку уследио шок: током 24-часовне изложености обичном мобилном телефону који ради на 1.600 MHz и са SAR
вредношћу која није ни на максималних 2 вата по килограму, већ на 1,3 вата по килограму, појавила се ова слика – слична овој.
И кажу да то није јонизујуће зрачење, а ипак је оштетило генетички материјал.
А онда се поставља питање колико времена прође пре него што се негде развије тумор.
То је била студија REFLEX која је то показала.
Показано је генотоксично дејство UMTS-а, тада познатог као UMTS, а сада SS3-G, при ниским јачинама поља.
Истраживање је више пута потврђено. То је наука.
Ако се студије могу више пута потврдити, онда морате да их погледате.
Научна етика захтева да ово детаљније испитамо.
Шта се догодило? И нећете веровати, али то је истина.
Професоре Лерхл, бивши председник Немачке комисије за заштиту од зрачења – увек сам мислио да је Комисија за
заштиту од зрачења ту да штити становништво од зрачења.
Али оно што се овде догодило било је супротно, наиме да је зрачење било заштићено, да му је било дозвољено да настави да зрачи.
Он је покренуо кампању клеветања против истраживача, тврдећи да је студија фалсификована – и да је најнижег ранга.
Он је затим тврдио да је асистент био заљубљен у професора који је спровео ову студију рефлекса.
А онда је дозволио штампи да то објави.
Дакле, нешто што нема никакве везе са научно утемељеним радом, већ је једноставно напад испод појаса.
Прошло је годинама пре него што је у медијима објављено да је овај професор Лерхл био оптужен. Дакле, клевета највишег степена.
Али су људи ипак поверовали. Рекли су: да, асистенткиња заљубљена, она је фалсификовала резултате студије.
А то није био случај. То је доказано. Али је требало годинама, пролазећи кроз све судове. Тако то функционише.
А ако направимо корак даље и погледамо шта се заправо може догодити унутар саме ћелије и зашто до долази
до ових прекида у нитима ДНК, сада то такође знамо.
Ово је из истраживања проф. др Мартина Пала.
Дакле, овде имамо ћелијску мембрану. Доле је унутрашњост, горе је спољашњост.
Калцијум са двоструким позитивним набојем готово никада не би требало да уђе.
Натријум и магнезијум, на пример, треба дозволити јер су важни градивни блокови ћелије. Али калцијум треба искључити.
Када калцијум уђе у систем, почињу проблеми. И то је оно што је Мартин Пал демонстрирао.
Ово производи супероксид и азотни монооксид, који се затим комбинују и формирају пероксинитрит. Ово је најмоћнији радикал.
То је толико моћно да једноставно избацује електроне из ћелија. А затим се део ћелије распада.
И то онда може бити у ћелијској мембрани. Може бити у митохондријама. Може одредити протеине.
Ово такође може бити у матичним ћелијама или у ДНК.
Дакле, то је разлог зашто чак и нејонзујуће зрачење може оштетити наш генетски материјал.
То значи да што је фреквенција већа, то је циклус краћи – на шта ћу се касније вратити – и што је већи
оксидативни стрес, односно овај веома опасни нитрозативни стрес, који заиста исцрпљује организам.
Зашто смо већ на 50% у статистици рака као узрока смрти?
Мислим, то је уобичајено међу деловима становништва који користе мобилне телефоне.
То није случај за неке домородачке народе који би могли да користе интернет-станицу у пошти или нешто слично.
Зашто овде? Мислим, то је само питање да ли желиш да погледаш или не. И не мислим да можемо још дуго да гледамо у другом правцу.
Тренутно се спроводи великопољно испитивање. У принципу, имамо федералне агенције или комисије које би нас од тога заштитиле.
Сада ћу узети пример из Немачке, Савезног завода за заштиту од зрачења.
Ово је наша изјава о мисији: сва зрачења морају бити сведена на најнижи могући ниво.
А онда један од челника ове BfS приђе новинару и каже: "Ризици 5G заиста треба да се истраже, али тек након увођења."
Ово је пољско испитивање, ово су морски свиње.
Праћењем и посматрањем утицаја новог типа антене на изложеност становништва у истраживачким пројектима.
Ви сте истраживачки пројекат који се прати и посматра – Комисија за заштиту од зрачења!
Нажалост, ситуација у Швајцарској није много другачија.
Ако сада погледамо правни положај у том погледу, постоје одређени чланови Савезног устава који, на пример,
наводе да свако има право на физички и ментални интегритет.
Нажалост, са овом технологијом то више није случај.
Деца и млади имају право на посебну заштиту свог интегритета.
Па зашто идеја о уградњи Wi-Fi мреже у школама и вртићима када младима треба пружити посебну заштиту? Овде нешто не штима.
И немамо појма шта то значи. Савезни устав заправо треба да има предност над свим осталим.
Хајде да погледамо истраживање ближе. Ово је Карла Хехта.
Видимо нервну ћелију. Ово је ћелија која се затим повезује са другом ћелијом преко репа.
И да би сигнал био пренет, потребан је изолациони слој.
Овај изолациони слој се састоји од Шванцових ћелија, које су направљене од миелина.
Мијелин се гради уз помоћ витамина Б12.
Ово је један од разлога зашто вегани и вегетаријанци имају још тежи проблем са електросмогом него месоједи, може се рећи.
Ако имамо довољно Б12, можемо да створимо добру изолацију и мање смо погођени.
Али оно што је Карл Хехт сада открио јесте да зрачење радио-таласа ЕМФ, ова електромагнетна поља, полако
уништава мијелински омотач, остављајући нерве изложеним.
Дакле, да буде јасно, цитат професора Карла Хехта: "Зрачење радара, мобилних телефона – укључујући 5G и 2G и све између,
укључујући Wi-Fi – може полако да разгради изолацију нерва."
Онда су ти нерви буквално на ивици.
И ево га, Карл Хехт. Важно је знати колико се добрих истраживања у овој области задржава.
Мислим, рекао сам ти о закону.
Заправо, имамо довољно доказа да ово треба размонтирати.
То је тежи део. Па шта се ради? Они покушавају да то сакрију.
Онда ћу видети како се то дешава, на пример.
Професор Карл Хехт је испитао различите студије у име телекомуникационог органа и успео да докаже да
мобилне комуникације изазивају озбиљну штету по здравље.
Шта се десило? Његов рад је нестао без трага у подруму власти; није му било дозвољено да га објави.
Он је сазнао, али му није било дозвољено да то открије.
Или у Америци, Џорџ Карло је уочио јасан пораст стопе тумора међу корисницима мобилних телефона у
највећој америчкој студији о мобилним телефонима.
Финансијери су забранили објављивање. Др Карло није послушао. Изгубио је посао.
Његова кућа је запаљена – доказано је да је реч о подметнутом пожару – и његова репутација је дискредитована.
Тако се нађете у борби против некога на нивоу који је заправо потпуно неправедан.
То се дешава људима који су савесни и који иза себе имају етички, исправан став. И
могао бих ти навести још много сличних примера.
Цитат проф. др В. Рос Адеја. "Веома добро знамо да пулсирајући сигнали имају јачи утицај на људе него непрекинути сигнали.
Пулсирајући микроталаси дубоко утичу на биолошке процесе."
Дакле, то је пулсни сигнал. А сада долази оно што је др Карло заправо открио.
Он је, наравно, спровео експерименте на животињама и на ћелијским културама да би видео
какав утицај то зрачење има на животиње и ћелије.
Он је изложио објекте овом пулсирајућем зрачењу и затим је уочио да, да, дегенерације
које прерастају у рак настају релативно брзо.
Онда је смислио идеју да празнине попуни атмосферском буком коју је једноставно извукао из земље.
Као резултат тога комуникација није прекинута. Систем је наставио да функционише без икаквих проблема.
Али оно што се потом догодило било је да су његови мишеви преживели, а ћелије у његовим
Петријевим тањирима више нису формирале туморе.
Он је смислио решење, шта бисмо могли да урадимо. Заиста мораш то имати на уму.
И зато је био дискредитован. Зато су запалили његову лабораторију, запалили његову кућу.
Може се сасвим легитимно запитати зашто, шта стоји иза тога?
И можда могу мало да помогнем, да ти дам потицај.
У генетском инжењерингу се користе пулсирајући микроталаси ниског интензитета за увођење гена и модификацију специфичних ћелија.
Оно што овде видите десно је обичан папрат.
У ову папрат је уграђен ген светлуљка. Зато је постала светлећа папрат.
То је научно узбудљиво. То је као да склапаш Лего на нов начин. Колико то има смисла, отворено је за питање.
Али невероватно је да је наш организам са овим низовима импулса отворенији за промене.
И у време када циркулишу РНК вакцине, овај пулсирајући приступ заиста није на менију. То
је заиста нешто што бисмо требали избегавати.
И ми то можемо избећи само у свом окружењу.
Можемо га избећи само у школама и вртићима. Да и тамо не би настале потешкоће.
Јер се страни гени тада уводе брже. То је техника која се користи у лабораторији.
И то ме подсећа на Нирнбершки кодекс. Експерименти на људима су забрањени.
Пошто дугорочна безбедност импулсних микроталаса није истражена, овај принцип се крши.
Добровољна сагласност је апсолутно неопходна за испитивања која укључују људске испитанике.
Нјуренбершки кодекс је објављен након Другог светског рата како би се спречили даљи експерименти
на људима, попут оних које су спроводили нацисти.
Али управо то се, нажалост, тренутно ради широм света.
И ми једноставно морамо да научимо да разумемо овај систем и затим да научимо како да се правилно
заштитимо. Нема другог начина да прођемо кроз године.
И желео бих да вам овде кажем нешто што је технички важно да разумете. То је нагиб фланке сигнала.
Овде имамо благо стрму падину. Дакле, то је готово засновано на природној синусној таласи која се овако простире.
Дакле, што је угао мањи, то је сигнал биолошки компатибилнији.
То је спора електроника и треба јој више снаге. То је примећено. Рекли су: у реду, скратићемо трајање секвенце.
Дакле, ако могу да дам само кратак, веома кратак импулс, треба ми много мање струје.
То је онда – али онда се ствара стрмa страна, и управо је то биолошки много штетније. И
управо то може врло брзо нарушити нашу ДНК.
Wi-Fi и Bluetooth су у овом опсегу. Већ постоји разлика између коришћења Wi-Fi на 2,45
GHz и на 5 GHz. На 5 GHz фреквенција је виша.
И Блутут сигнали понекад имају изузетно стрм ивицу. Што је ивица стрмија, односно што је излаз оштрији, то постаје све теже.
А сада долази повезани проблем. Када ово меримо, важна је вршња вредност.
Међутим, можемо такође израчунати просечну вредност.
И са првим сигналом они су још увек релативно близу једни другима, а са другим сигналом проблем је
у томе што су потребни веома брзи мерни уређаји.
Још увек не постоји мерач који је довољно брз за 5G. Морате 5G посматрати математички.
И показаћу ти како се то ради укратко.
Француска је наложила да се 5G мери како би се утврдило колико је јака изложеност.
И ови кратки импулси не могу бити откривени ниједним мерним уређајем.
Рекли су: "У реду, онда ћемо замрзнути пулс да би трајао довољно дуго да се измери." И то је било 24.000 вати.
Али у грађевинској дозволи је наведено само 300 вати. Зашто? Зато што је просечна вредност веома ниска.
Тако улазимо у сферу обмањујућег паковања. Поштено је рећи да се ова техника данас може користити за
продају релативно великог обима обмањујућих производа.
И ја ћу ово демонстрирати једним веома једноставним примером.
Сви су у неком тренутку закуцали ексе у зид.
А сада ћемо направити ударце. То је чекић који ступа на сцену.
Дакле, имамо притисак и време као две компоненте које овде долазе у обзир.
А ако сада овде измеримо утицај на ексе, добијамо око 800 килограма за делић секунде. Дакле,
може се рећи да је вршња вредност 800 килограма.
Али ако сада узмемо просечну вредност и просечно спустимо паузе између појединачних откуцаја, које су овде
такође присутне, онда долазимо до максимума од 2 килограма.
Дакле, ако сада успоставите везу и погледате технологију мерења – рекао сам вам, можемо мерити утицај 5G-а, на пример, или
чак брзог Wi-Fi-ја на тело само уз помоћ најсавременије опреме.
И моје питање је: шта боли пауц при клизању, вршња вредност или просечна вредност?
Дакле, ако притиснете палцу силом од 2 килограма, палцу није стало. Али при сили од 800 килограма, она ће постати веома плава.
И у преносном смислу, када је реч о загађењу електросмогом, јасно је да и овде вршна
вредност представља проблем, а не просечна вредност.
Хајде само да погледамо Савесни парламент и шта се тамо дешавало у последњих неколико година.
Децембар 2016, Дом саветника каже "Не повећању лимита".
И ово повећање граничне вредности било је важно за индустрију мобилних комуникација јер су, ако су правилно израчунали, схватили
да 5G више не би био могућ са тренутним граничним вредностима.
Чак и ако можете мало преварити са просечном вредношћу.
2018. године Доњи дом лорда је поновио: "Не, не повећавати граничну вредност." Па су покушаји да
се она повећа само мало поново и поново понављани?
У априлу 2020. године, Савезни савет је сам изјавио да не жели да ублажи ограничења.
У јулу 2020. године, 85% становништва није желело никакво олакшавање рестрикција.
У фебруару 2021. године, FOEN ће затим издати препоруку за спровођење како би 5G уопште био могућ.
И биће онда легализовано од стране Савезног савета у децембру 2021. године.
И омогућава десет пута моћније предајнике, због ове манипулисане просечне рачунарице.
Дакле, са 5G то значи да је могуће зрачење два и по до десет пута веће.
У реду, сада се враћам на палец.
Ако притиснете палцу силаом од 2 килограма, она постаје мало јача са 20 килограма.
Дакле, то је оно што се заправо дешава. А затим им је такође дозвољено да узме шестоминутни просек.
Тако да можете мерити шест минута, а затим ће све бити просечно израчунато.
Вратићу се касније на овај киселински тест.
То би значило да је ексерић убачен силом од 2 килограма. Што дефинитивно није могуће.
Саветодавни савет затим коментарише: "Овај амандман не ублажава ограничења прописана
Уредбом о националним информационим системима."
"Тако се одржава превентивна заштита здравља." Што није тачно.
Са техничког и биолошког становишта, то је потпуна лаж.
Цитат Карла Фридриха фон Вајцзекера овде добро пристаје:
Физички поглед на свет није погрешан у ономе што тврди, већ у ономе што прописује.
Он је рекао о својим колегама у науци: сви то знају, истражујеш нешто и све што не може бити објављено једноставно се искључује.
И, нажалост, то је данас у науци уобичајена пракса.
Ово је навело немачког ученика средње школе, недалеко од Минхена, колико се сећам, да каже: "У реду, сами ћемо истражити."
Ако наука дозволи да буде корумпирана на овај начин, онда ћемо то урадити ми сами.
Изнајмили су микроскоп за мрачно поље и узели накнадне узорке, једноставно узимајући крв из уха. Увек са истог места.
Наука значи да увек мораш бити у стању да је реплицираш, па мораш успоставити јасно правило.
И они су поставили питање: какав утицај има позив на мобилни телефон?
Овде видимо слику тамног поља. Видимо црвене крвне плочице, које су заправо биле веома слободне пре коришћења мобилног телефона.
И након кратког позива на мобилни телефон, крв ових младих људи се променила.
Само двоминутни позив са мобилног телефона и крв је већ била другачија.
А оно што је било задивљујуће јесте да то није била само крв особе која је држала мобилни телефон уз уво, већ су
случајно тестирали и неког другог ко је био на два метра удаљености, и његова крв се такође залепила за телефон.
Дакле, није био у питању само удаљеност, већ једноставно сигнал који је узроковао да се крв формира у ове новчане ролнице.
А када се то деси, цело тело се лошије храни и појављују се све озбиљнији проблеми.
То значи да заиста не можемо да идемо до термичког ограничења.
Овде видимо објашњење уобичајених граничних вредности онако како су представљене.
Након 15-минутног телефонског разговора, колико ја знам, тело се не би требало загрејати више од 2 степена.
Ово је термографска слика која то јасно показује.
Дакле, само користите граничне вредности да проверите да ли се целина прегрева.
И ако се сада вратимо овој студији, односно Истраживању младих, са леве стране, позив са мобилног
телефона још увек није обављен, па је крв и даље у реду.
А након троминутног телефонског позива, завршите са овим свитцима новца.
И не само за особу која држи мобилни телефон уз уво, већ и за друге у близини.
Не треба тако јак сигнал да поремети тело. То је опомена.
Зато је Светска здравствена организација 2011. године класификовала зрачење мобилних телефона као могуће канцерогено.
Ово је исти ниво опасности као код пестицида, ДДТ-а, хлороформа и тешких метала.
Дакле, ако у учионицама или школама инсталирате Wi-Fi, можете их једнако добро натерати да на
часовима биологије раде са ДДТ-ом или пестицидима.
То је упоредиво. И то нисам ја рекао, већ СЗО. Јер је то исти ниво опасности.
Чега штите границе? То је питање. Следеће питање.
Покушао сам да ово илуструјем веома једноставним цртежом.
То је увек само краткотрајан терет.
Дакле, ћелије се могу загрејати за око један или два степена након термичких ефеката.
То не изазива високу температуру, па је подношљиво.
Али шта дугорочна изложеност чини није укључено у то.
Ово се назива нетермички ефекти. И управо они изазивају нелагодност.
Управо они нарушавају биолошку равнотежу. То је проблем.
Мерење пружа јасноћу; то је важан део процеса. То је заиста узбудљиво.
Дакле, када пролазим кроз кућу са својим једноставним мерачима, посебно када погледам кревете, а у суседној
просторији се налази Wi-Fi рутер, онда кроз зид лако достигне 1000 микровата по квадратном метру.
То је густина снаге на овој страници.
Ако сада погледамо биологе за грађевинарство, они кажу да је ово дуго време било екстремно оптерећење.
Заједно са стручњацима за заштиту животне средине, истраживали су шта је још прихватљиво за организам, а шта је превише.
И видели смо да је више од 100 микровата по квадратном метру већ превише.
Дакле, ако комшија има своју канцеларију са друге стране дечије собе, овако то изгледа.
Закон дозвољава 60.000 микровата по квадратном метру.
Ако сада користим овај уређај , сада сам далеко преко 1.000.
То је и даље релативно благо; да се попнем горе, био бих изложенији.
Дакле, овде у овој просторији врло брзо прелазимо 100 микровата по квадратном метру.
И ово је, наравно, списак који је важан за простор за спавање, односно за дугорочне боравке.
У овом тренутку немам никаквих брига за тебе, нити имам никаквих брига у вези са овим уређајем за себе.
Можда ме мало боли глава, али ће проћи.
Ако своје тело не излажем овом дејству стално, онда не би требало да буде проблема.
А сада питамо, како се одређују ови ограничења?
А затим постоје ограничења емисије, на пример, што значи радна места на којима се налази
девет милиона. Дакле, они то смеју да раде.
А границе поставља такозвана "ICNIRP" (Међународна комисија за заштиту од нејонзујућег зрачења).
СЗО затим прослеђује ове информације разним владиним органима, који их прихватају без провере укључујући и судове.
И занимљиво је да је то приватна асоцијација.
Не можемо једноставно ући тамо. Морате бити позвани, а посебно је вероватно да ћете бити позвани ако имате
блиске везе са индустријом мобилних телефона. Као наш швајцарски колега Мартин Рөösли.
И ти ограничења се затим једноставно усвајају.
То је заправо упоредиво са рели клубом или мотор-тркачким клубом, коме је дозвољено да постави највишу дозвољену
брзину у уређеним насељеним подручјима. То је кратка верзија.
Дакле, швајцарска ограничења су такође заснована на ICNIRP.
Насеље има 5 до 6 волти по метру.
То нам даје 60.000 микровата по квадратном метру, што заузврат даје 9 милиона микровата по квадратном метру за радне станице.
И пошто су потом утврдили да то није довољно за 5G, повећали су тај фактор за 15 пута за становништво.
То је само једноставна аритметика. Без стварног прегледања студије.
То је оно што се заправо дешава са овом асоцијацијом ICNIRP.
2000. године Швајцарски савезни суд је већ навео да се граничне вредности не би требало утврђивати на основу медицинских разлога,
већ на основу економске исплативости и техничке изводљивости.
Дакле, оно што индустрија мобилних телефона каже је важније од тога да ли ће четворо деце временом развити рак због Ви-Фија.
А Бернски управни суд је отишао корак даље.
Насељење нема право на нулти ризик.
Граничне вредности служе само да штету одрже у разумним оквирима.
Дакле, твоја сопствена главобоља је разумно ограничење.
Колико случајева рака је онда прихватљиво, а колико више није, овде није наведено.
Важно је разумети да не пати свако од овога. То је заиста кључно.
У медицини говоримо о ономе што је познато као буферски капацитет. Сваки организам може да буферише проблем.
Сада правим електросмог у облику капи. И свако ко има добру конституцију или добар
буферски капацитет каже да то није проблем.
Сада следи моја пракса мерења, коју користим више од 30 година.
Срео сам много људи који су ми рекли да никада нисам имао проблема.
А онда, из месеца у месец, више не могу да држим ту ствар у руци, више не могу да
поднесем Wi-Fi у стану. Не знам шта се догодило.
Медицински гледано, његов пуферски капацитет је исцрпљен.
И занимљиво је да се симптоми јављају тек када је капацитет пуфера исцрпљен или када бубањ ускоро прелије.
Водим људе користећи правило четири А. Прво А значи искључивање.
Wi-Fi мрежа непрекидно емитује. Ако се не може искључити, нема места у стамбеној згради или у школи. То је моје мишљење.
Раздаљење је друга ствар. То сам покушао да предложим учитељу и директору, да се Wi-Fi постави далеко.
То је једна могућност, пружа одређено олакшање. Да ли ће то бити довољно на дужи рок тешко је рећи.
Штићење/апсорпција је онда трећи A. Ту постаје скупо.
Дакле, заштита куће може брзо коштати било где између 50.000 и 100.000 швајцарских франака.
Ако затим спољашњост премажете заштитним слојем, а затим нанесете још један слој друге боје, цела ствар је професионално
уземљена. Заштита прозора на неки начин такође кошта мало.
А четврто "А" је изградња физичког отпора како би се одржао буферски капацитет и он се не би смањивао. Ово је важно.
И да то укратко кажем, сви смо ми, због тебе, бар једном у животу гурнули дете на љуљашку.
И оно што смо приметили јесте да је на почетку потребна велика снага, али потом је довољан и најмањи подстицај.
И управо се то дешава са електросмогом.
На почетку имамо јаку изложеност. Чуо сам од свих људи који су постали електросензитивни да
су били превише близу јаким антенама предуго.
Било да је реч о Wi-Fi-ју, антенама за мобилну телефонију или о вашем сопственом мобилном телефону.
Ако је сигнал прејак и предуго траје, тај страни сигнал се урезује у ваш организам, и онда је довољан
чак и најмањи сигнал. Тада је слаб импулс довољан.
Шта све ово може да уради... Једном сам написао књигу о електросмогу. Није била
бестселер, то могу да ти кажем, али ми је била важна.
У то време сам покушао да разумем студије, барем у сажетom облику, и све сам их сажео у једну слику.
И то је фатална ствар. Она погађа свакога тамо где је рањив.
Да су сви имали исту главобољу или исти тумор, он би давно нестао.
Али пошто свако има различиту слабу тачку, није лако то научно доказати. То је, нажалост, случај.
И можете видети да, од главобоља, менталних блокада, смањених перформанси, проблема са концентрацијом до алергија,
неуродерматитис, мишићно ткиво, хиперацидитет ткива, мигрирајућа бол, реуматизам меких ткива, кардиоваскуларна аритмија и срчани
удари. Нисам ово измислио; то је једноставно сажетак онога што су студије показале да је или
изазвано или значајно погоршано електросмогом.
Зашто то радимо себи? Зашто премије нашег здравственог осигурања сваке године тако драматично расту?
Дакле, мислим да је важно погледати ову међусобну везу.
Ово је урадила жена по имену Изабел Вилке, која је радила за Elektrosmog-Report и провела 30 година прегледајући једно
истраживање за другим, покушавајући да разуме. Као биолог са дипломом из биологије, она је
такође имала биолошку основу за то и све је сумирала.
180 лекара и научника било је толико импресионирано овом студијом коју је она спровела. Дакле, ово је прегледна студија.
Она сама није спроводила истраживање, већ је само анализирала и оцењивала истраживања.
Онда си схватио, да, заиста мораш да одговориш на то.
А када то потпише толико лекара, они кажу: "Хеј, морамо то пажљивије погледати."
Не можемо само да затворимо очи и игноришемо то.
И то ме доводи до тога зашто у школама или код куће не би требало да се постављају Wi-Fi мреже.
Прво је заштита деце.
Дакле, овде видимо да петогодишњак прима сигнал много дубље у мозак него десетогодишњак
или одрасли. Зато морамо да заштитимо децу.
Тачка. Термичка дубина продора је знатно већа код деце него код одраслих.
Не можемо из наших искустава закључити кроз шта дете пролази.
Данас сам разговарао са двоје деце и питао их како су. И било ми је јасно да су то осетили.
Али ако их нико не пита, они једноставно покушавају да то надокнаде у себи. Питање је, по којој цени.
Нетермална промена ћелије. Научник је терао пацове да разговарају телефоном по 20 минута сваки дан.
Не, они то сами нису урадили, нису независно.
Али су били изложени зрачењу далеко испод дозвољеног лимита.
И како је мозак реаговао на то? Па, све те тамне мрље почетак тумора.
Зашто нема Wi-Fi? Ово се односи на надбубрежну жлезду, на основу онога што сам запазио.
И вероватно многи од вас то могу потврдити.
Ритam од 10 херца са Ви-Фи хотспота активира надбубрежну жлезду.
И то је фатална ствар: у почетку добијате утисак да, вау, имам више енергије. Коначно, поново имам енергију.
Овај Wi-Fi не може бити проблем. Имам више енергије. Зашто имаш више енергије?
Јер се ослобађа више адреналина и кортизола.
Адреналин је хормон снаге који ти заиста даје снагу.
А ако не можете да испустите пару у теретани, онда је најбољи начин да то урадите расправа.
Многе школе су приметиле да чим су инсталирале Wi-Fi, ниво агресије је нагло порастао, са много више
агресије међу децом и недостатком међусобног разумевања.
Више нема дискусије, ствари се решавају само песницама.
Дакле, то има везе са овим адреналином.
А онда долази проблем: трајање.
И ти то не примећујеш када си купио Wi-Fi.
Приметиш да након две, три, можда пет година.
Ако је надбубрежна жлезда непрестано активирана, она ће на крају бити исцрпљена. А затим је резултат исцрпљеност.
Дакле, рекао бих, а ово се заснива на 30 година посматрања, да сви на крају буду исцрпљени од Wi-Fi-ја.
Дакле, они који се ноћу не искључују, молим вас да обратите пажњу на ово.
И ти то не примећујеш од недеље до недеље.
Али на дуге стазе оштетићете своје надбубрежне жлезде до те мере да ће доћи до изгарања.
Не знам који проценат изгарања данас може да се припише нашој технологији мобилних
телефона и Ви-Фија, али то ће бити висок проценат.
А затим у надбубрежним жлездама имамо и кортизол, који подстиче разградњу организма.
Распадање тела значи да се аминокиселине негде разграђују.
Ако је то крвни суд, онда је цурење крви вероватно.
Али тиме такође можеш изазвати дегенерацију у мозгу. Дегенерација није нешто што би требало да буде циљ.
Не ради се о масним наслагама око абдомена, већ о важним супстанцама које се потом
разграђују. То је дугорочни задатак кортизола.
У почетку се кортизол користи да разгради све што је упаљено. Али када ништа не остане, он наставља да разгради и то.
Зашто нема Wi-Fi? Ради се о таласима мозга. И то је заиста нешто важно.
У зависности од активности и доба дана, главне фреквенције у мозгу се мењају.
Ово се може визуализовати помоћу електроенцефалограма.
Имамо важну мождану таласну дужину, алфа. Она је између 8 и 12 херца. То је будно стање, али опуштено будно стање.
Тачно усред свега тога налазе се десет-херци ритмови са Wi-Fi уређаја.
То је бета. То је када улазимо у активност. Сада сам у активности. Сада сам дефинитивно у бета фази.
И ако наставим овако, такође ћу достићи гама стање. Ово се може измерити у мозгу.
Ако се уверите у нешто, онда прелазите праг од бета до гама изнад 30 херца.
Али то није све. Такође су вам потребни тета таласи испод. То је од 4 до 7 херца.
То је место где идемо када уђемо у фазу сна. Идеално је када такође пређемо у делта фазу.
Делта је дубок сан. И управо у овом делта опсегу одвијају се процеси обнављања организма.
Ако сада ноћу стално имамо у близини ритам од 10 херца, спречавамо мозак да уђе у тета и делта стање.
Спречавамо тело да се само обнови и да у себи доживи исцељење.
И ово је нешто што сам прекјуче пронашао на Diagnose Funk. То ме је потпуно фасцинирало.
Пацијент са самодијагнозом главобоље током и након рада у отвореном канцеларијском простору, односно са Wi-Fi
мрежом и вероватно унутрашњом антеном за мобилну телефонију.
Овде смо приказали 10-херцни ритам. И можете видети у обрасцима можданих таласа да су ти 10-херцни ритмови били присутни.
То сам рекао на почетку. За мене је то било у оку са овим стробскопичким блицањем, односно са ових 10 херца.
Мозак уочава ову фреквенцију. И учи ову фреквенцију.
Међутим, мозак има неуропластичност. То значи доживотно учење ако можемо проћи кроз све обрасце можданих таласа.
А ако сада поставимо уређај који нас присиљава да уђемо у ове алфа мождане таласе и једноставно
надјачава остале, онда ће се неизбежно појавити проблем.
А оно што ме је шокирало јесте да је мерење овде извршено 30 сати након последње изложености.
За мене је то скоро немогуће, осим ако није постала електросензитивна.
А онда она такође прима Wi-Fi сигнале, баш као што сам показао са љуљашком. Ако затим пустиш љуљашку само малим прстом,
она прима Wi-Fi сигнале из околине, а не више јаки Wi-Fi сигнал у свом пословном простору отвореног плана.
Тада она неће изгубити ритам.
А када наведете фреквенције њихових можданих таласа, углавном имамо 10 херца. То је оно што је Ви-Фи урадио.
Али мозак треба да одражава цео спектар. Ако желимо да останемо здрави, то нам је потребно.
Бежична мрежа је нешто што, на дуге стазе, изазива нелагодност свима, што значи да ће се неки
проблем неизбежно појавити. То је логична последица.
Зашто нема Wi-Fi? Све је у природној фреквенцији.
Било да је реч о мобилној комуникацији или Wi-Fi, ако постоји спољна фреквенција, само је питање времена,
јачине и близине антене пре него што дође до сметњи.
А онда имамо слику као што је ова жена у овом отвореном пословном простору. И онда почињу потешкоће.
А сада вас сасвим званично питам: да ли вреди да не понесете свој рачунар или лаптоп? Једноставно зато што је то практичније?
Када једном стигнете овде, треба доста времена да ваше тело поново успостави равнотежу.
У реду. Здравље је одржавање сопственог тонуса. А одржавање сопственог тонуса значи да сви укључујемо своје мождане таласе.
Дакле, не мислим да треба да улазим у велике детаље о томе.
Постоји много студија о дигиталној деменцији, односно зависности од мобилног телефона.
Недавно сам прочитао извештај о програму детоксикације који је био планиран, али је морао да буде отказан јер су деца била толико
узнемирена када су морала да предају своје мобилне телефоне.
То је зависност у свом најгорем облику. И метадон више није довољан.
Пратите како ми иде са временом. Иде прилично добро.
Зашто нема Wi-Fi-ја? То је кутија Пандоре.
То ме је заиста изненадило. Сви ти родитељи који раде у Гуглу и Фејсбуку не дозвољавају својој деци да
користе производе које сами развијају. Само замисли то.
Син приђе мајци и каже: "И ја хоћу мобилни телефон." "Не, то је урадио тата."
Не можеш то да имаш. Превише је опасно.
Занимљиво је. Они знају зашто то раде на тај начин.
Деци у Силицијумској долини у многим случајевима није дозвољено да имају мобилне телефоне или да седе испред екрана
док не напуне 18 година. Видео сам то у последњем чланку.
Зашто нема Wi-Fi? Хајде да погледамо упозорења.
Ово је из Телекома, из рутера Speedport, у поглављу "Информације о безбедности и заштити података":
Интегрисане антене вашег Speedport-а, односно вашег Wi-Fi рутера, емитују и примају
радио сигнале, на пример да обезбеде ваш Wi-Fi.
Избегавајте да постављате свој Speedport у непосредној близини спаваћих соба, дечијих соба и дневних просторија
како бисте минимизирали изложеност електромагнетним пољима.
Дакле, то је заправо тамо, где сада можете себи дозволити да то урадите.
Зашто нема Wi-Fi? Надзор, контрола.
Ово је допринос од Kla.TV. Нажалост, веома је замућено.
Ово су људи у просторији који су математички откривени помоћу сигнала, односно сигнала преноса са Ви-Фија.
WLAN омогућава не само скенирање просторије да би се утврдило шта се у њој налази, већ и
праћење кретања тела која се крећу унутар просторије.
Можете ово прочитати, а затим га учинити видљивим помоћу рачунарског програма.
То није слика какву смо навикли да видимо на телевизији, већ мора бити генерисана рачунарском технологијом.
Овај допринос је био од два америчка универзитета.
Само недавно је један немачки универзитет користио вештачку интелигенцију да помера 200 људи по просторији и успео да их
све идентификује са скоро 100% тачношћу. Само замислите то.
Да, очигледно се то може урадити и са ЛЕД диодама.
Дакле, имамо одраз, ово одражено зрачење, које се може анализирати помоћу рачунарског програма.
Са вештачком интелигенцијом се потом може јасно утврдити да ли спавају заједно или се на неки начин
свађају. Ово се може прочитати преко Wi-Fi сигнала.
Не мислим да то данас раде свима, али ако постанеш неко ко можда није нарочито популаран код државе, онда је
прилично вероватно да ће тражити начине да те контролишу.
И то ће бити проширено пре или касније.
Контролна неуроза заправо постоји већ прилично дуго.
Зашто нема Wi-Fi? Зато што постоје алтернативе.
А једна од најбољих алтернатива је кабловска мрежа.
То само значи да морамо да га ожичимо. Зар је то тако лоше?
Мислим да је то чак добро за дете. То је свестан чин.
Сада се повезујем са светом подешавајући ово.
Дакле, кабловска мрежа позната као Етернет каблови била би најједноставнија опција.
А сада постоје и технологије које користе LiFi. Ово је бежична светлосна веза. Постоје различите верзије.
Постоје ЛЕД, али постоје и инфрацрвени.
На пример, онда га имате у лампи у просторији. И поред вашег уређаја такође имате пријемно-послалички уређај.
А затим се преноси светлошћу. Ово је загарантовано биолошки мање штетно него оно што обично радимо са електросмогом.
Инфрацрвена светлост је дефинитивно најједноставнија опција, по мом мишљењу. Постоје компаније код којих је већ можете наручити.
Да, други се искључују. Зашто се искључују? Само ћу тренутак.
Баварски државни парламент је још 2007. године саветовао школе да не користе Wi-Fi. Они желе жичне мреже.
Разлог за ово је искључивање свих потенцијалних здравствених ризика изазваних зрачењем.
Значи, знамо да је то опасно. Зато желимо да елиминишемо опасност. То је заправо логично.
Остали се искључују, Париз, то се догодило 2007. године.
Опремили су све библиотеке Wi-Fi-јем. А онда се 40% запослених жалило на главобољу.
И да више не желе да раде у овим условима. Wi-Fi мреже су затим искључене.
А онда је одлучено да се сачека док не буду доступне детаљније студије. Не знам како су данас укључени.
Хаифа, сама по себи пример: градоначелник Хаифе Јона Јахав је тада рекао: "Када постоји сумња у
вези са нашом децом, више нема никакве сумње."
Хеј, запамти ову реченицу. Она заиста саже целу дискусију: Wi-Fi у школама, да или не?
А шта град Берн ради? 2017. године је узео кредит од 2,5 милиона фунти да опреми свих 88 школа Wi-Fi-јем.
Питам се ко ће имати храбрости да истражи ове школе и утврди шта се променило откако су
ове Wi-Fi мреже пуштене у рад 2017. године.
Да, полако стижем до краја. Ми смо у свету у којем је наш мозак између два света.
И питање је како желимо даље да се развијамо.
Природна еволуција је заправо до сада све урадила добро. А сада имамо техничке фреквенције и вештачку интелигенцију.
И питање је: Да, шта се мења у нашем бићу, у нашој биологији, због ових ствари?
Дигитални домородаци против дигиталне деменције – то је оно са чим се суочавамо када постоје такви ризици од зависности.
Мозак који није довољно изазван губи капацитет и креативност, зато је то важно.
И верујем да бисмо се требали запитати како да пренесемо Земљу будућим генерацијама.
Домородачки Американци су имали мото: свака одлука мора да се разматра у светлу седам генерација. Да
ли ће то и даље имати смисла за седам генерација?
Који од људи који толико промовишу Wi-Fi уопште размишљају о овоме?
Можемо ли да опстанемо седам генерација са Ви-Фи у школским зградама?
То је поштено питање! Презентација је пружила довољно чињеница да нас подстакне да преиспитамо наш став.
Постоје решења која би се могла применити у школама без значајних потешкоћа.
Ово поставља још једно питање: да ли су школе спремне да ставе добробит деце изнад финансијских интереса?
Родитељи и наставници се позивају да обавесте локалне администраторе школа и школске
власти о чињеницама и охрабре их да предузму мере!