15. novembra 2025. godine održan je novinarski simpozijum koji je organizirao MWGFD na temu "Zakon o zaštiti od ospica pod lupom",
u blizini Passaua, neposredno na prekrasnoj rijeci Dunav.
Zakon neustavno narušava fizički integritet i roditeljska prava, prema Radnoj grupi za Zakon o zaštiti od
ospica, koja se sastoji od ljekara, naučnika i pravnika.
Zovu na njegovo hitno ukidanje. Kla.TV je prenosio uživo i podržava tu inicijativu emitovanjem
pojedinačnih prezentacija, koje vrijedi pogledati.
Ispod programa pronaći ćete informativne letke o temi i načine na koje i vi možete podržati ovu inicijativu.
Pogledajte u nastavku doprinos prof. dr. Paula Cullena na temu "Medicinska etika i društvena
razmatranja u vezi s obaveznim cijepljenjem protiv ospica".
Saopćenje dr. Weikla za profesora dr. Paula Cullena: Sljedeći govornik je ovdje s nama uživo, naš prijatelj profesor
dr. Paul Cullen. On je doktor i publicist, rođen u Irskoj.
Studirao je medicinu na University College Dublin, a zatim je završio drugi studij iz biohemije, specijalizirajući
se za molekularnu biologiju, na King's College London.
On je specijalista interne medicine s dodatnim kvalifikacijama iz infektivnih bolesti, laboratorijske medicine i kliničke hemije.
On vodi veliku medicinsku laboratoriju u Münsteru i također predaje laboratorijsku medicinu na lokalnom univerzitetu.
Osim 250 naučnih publikacija, on je također autor nekoliko udžbenika.
On je posebno zainteresovan za etička pitanja u medicini i biotehnologiji, zbog čega je svom predavanju, kojem sada s
nestrpljenjem iščekujemo, dao naslov: "Medicinska etika i društvena razmatranja u vezi s obaveznom
vakcinacijom protiv ospica". Paul, riječ je tvoja.
Profesor Paul Cullen: Hvala ti, Ronny, i hvala ti što si mi omogućio da danas učestvujem na ovom simpoziju.
Pa, moja prezentacija zapravo nije o obaveznim vakcinacijama protiv ospica, niti o vakcinacijama same po sebi.
Radi se o tome šta bismo trebali tolerisati, šta moramo tolerisati kao pacijenti i šta ne bismo trebali.
I zaista se radi o osnovama takvih etičkih razmatranja i njihovom značaju u društvu.
I prije svega, počnimo s odnosom između liječnika i pacijenta.
U našem društvu ne postoji intimniji odnos između neznanaca od onog između ljekara i pacijenta.
Liječnik saznaje stvari koje često čak ni pacijentova supruga ne zna.
I on ih mora iskusiti, jer će tek tada moći pružiti pravi tretman.
I zahtijeva apsolutni odnos povjerenja, koji ne postoji ni s kim drugim, ni s
advokatom, ni s poreznim savjetnikom, nigdje drugdje.
I ovaj odnos potom uspostavlja, s druge strane, da pacijent mora pretpostaviti da ljekar djeluje u njegovom
najboljem interesu, pa čak i u njegovom ličnom interesu.
I to je, da tako kažemo, osnova cijelog procesa, ovog posebnog odnosa povjerenja između ljekara i pacijenta.
I iz tog razloga, posebno nakon Drugog svjetskog rata... – bilo je, naravno, mnogo prekršaja u medicini
tokom Drugog svjetskog rata, u Njemačkoj, ali i u Japanu.
I zbog ovih prijestupa, određena načela koja su oduvijek postojala sada su kodificirana.
I odabrao sam ovdje tri koja, barem za mene, čine osnovu, etičku osnovu moderne medicine.
Prvo načelo je načelo prava na fizički integritet.
Kažu: moje tijelo, moj izbor. I to je, naravno, zapravo istina. Pacijent ima apsolutni
suverenitet nad vlastitim tijelom i fizičkim integritetom.
Kao student medicine naučio sam da nije dozvoljeno ni češljati pacijenta ako on to ne želi.
I svakako ne ubrizgavati ništa pod kožu, kao što je rekao profesor Bhakdi.
I to je vrlo, vrlo važan princip: imamo suverenitet nad vlastitim tijelima!
Drugo načelo, i to je pravo... – iz neopisivih studija tokom Drugog svjetskog rata... ali ne samo tamo, nego i u Americi.
Postojao je vrlo poznat eksperiment, Tuskegee eksperiment, u kojem su crnci bili zaraženi sifilisom bez njihove znanja i nisu bili
pravilno liječeni kako bi se promatralo prirodno tijek bolesti.
Sve ove greške – koje nisu bile namjerne, već su bile lekcije iz kojih se učilo – dovele su do načela informiranog pristanka.
Šta znači informisani pristanak? Informisani pristanak, kada je neko o njemu informisan, predstavlja
direktan, lični odnos između ljekara i pacijenta.
Ljekar mora usmeno objasniti pacijentu prednosti, rizike i nuspojave. Zatim mu može dati nešto pismeno.
Ali ključna stvar je ovo verbalno objašnjenje, gdje pacijent također ima priliku postaviti pitanja i, zapravo, ako pročitate
njemački zakon, ima i vremena da razmisli želi li to ili ne.
A onda dolazimo do trećeg, koji je vrlo stari princip koji je već postojao u davna vremena, na primjer u Hipokratskoj
medicini. I to je osnovni princip: prvo, ne čini štetu.
– "Primum nihil nocere" je latinska fraza. Šta ona znači? Često se pogrešno shvata.
Na primjer, s Covidom se govorilo: moramo cijepiti cjelokupno stanovništvo, pa neće biti štete. Ne, to ne znači to.
To znači da za svakog pojedinačnog pacijenta koji stoji pred njima, ljekari moraju biti sigurni da će
mu ovaj tretman donijeti više koristi nego štete.
A ako niste sigurni da to nije slučaj, onda ne smijete primjenjivati liječenje, čak i ako imate
dobre razloge da vjerujete da bi to moglo pomoći.
To je ono što ovaj princip znači, i to je donekle zaboravljeno.
Rimljani su imali izreku: dobrobit pacijenta je najviši zakon – "salus aegroti suprema lex" na latinskom.
To znači da je fokus na pojedinačnom pacijentu, a ne na društvu ili zajednici.
Ovo je lični odnos zasnovan na povjerenju, kao što smo upravo čuli.
I naravno, sve što sam rekao vrijedi još više kada pacijent nije u mogućnosti dati pristanak, posebno kada su u pitanju djeca.
I vakcinacija protiv ospica je, naravno, za djecu.
I problem koji sada imamo je da imamo ovaj vrlo, vrlo intiman, vrlo krhak odnos između doktora i
pacijenta, a sada država ulazi i, da tako kažem, ometa.
I ovo nije samo hipotetička spekulacija.
Kao što su mnogi od vas čuli, 8. oktobra ove godine Savezni sud pravde je presudio da su tokom pandemije koronavirusa ljekari
koji obavljaju vakcinaciju oslobođeni od odgovornosti u slučaju oštećenja od vakcine; odgovoran nije ljekar, već država.
Ali to znači – moraš malo razmisliti o tome šta to znači.
Ljekari – i ovo je vrlo važan princip koji se poštuje u svim medicinskim udruženjima. To je princip terapijske slobode.
To znači da, ako pacijent ima ovo povjerenje, doktor mora biti u mogućnosti djelovati u najboljem interesu pacijenta, a ako doktor
radi u fiducijarnoj ulozi za pacijenta, onda on ili ona mora moći odlučiti primijeniti terapiju
koju prirodno smatra ispravnom, tu slobodu terapije.
Ali sloboda terapije, kao i svaka sloboda, zahtijeva odgovornost.
Nema slobode bez odgovornosti za moje odluke.
Međutim, ako nemam odgovornost, onda obrnuto automatski nemam slobodu terapije.
To znači da u ovom novom svijetu terapeutski odnos koji sam pokušao opisati više nije između liječnika i
pacijenta, nego odjednom između liječnika i države – to jest, između autoriteta i subjekta.
Dakle, to je potpuno drugačiji odnos. Povjerenje je nestalo, a s njim i temelj povjerenja
koji podupire odnos između ljekara i pacijenta.
Ovo me dovodi do četiri zaključka.
Po mom mišljenju, barem, obavezno cijepljenje protiv ospica u suštini se tiče društveno-političkih i etičkih pitanja
koja ne mogu biti fundamentalnija. To su vrlo važna pitanja.
Prvo pitanje je: Ko kontroliše naša tijela i tijela naše djece?
Da li mi to odlučujemo ili to odlučuje država? Druga tačka je: kome je doktor obavezan?
Da li je doktor dužan svojim pacijentima, kao što bi trebao biti, ili je dužan državi? To je vrlo suštinsko pitanje.
Treće, ako je doktor tada produžena ruka države, gdje ostaje povjerenje?
A gdje to ostavlja odnos između ljekara i pacijenta?
Trebamo li uopće razmotriti ima li pacijent pravo odbiti dati izjavu liječniku ili drugim javnim službenicima?
Možete zamisliti da normalan odnos više nije moguć, jer kad doktor radi u takvom sistemu, mora se
postaviti pitanje: Je li on uopće još uvijek doktor?
Ili je on samo medicinski tehničar koji radi u ime države? – što je nešto sasvim drugo... I
time završavam svoje primjedbe. Hvala vam puno!
Četiri sata izuzetno kompetentne stručnosti sažeta u 40 minuta.
Pogledajte Kla.TV kompilaciju simpozija MWGFD-a o Zakonu o zaštiti od ospica pod povećalom.
Želite li se i vi uključiti?
Dr. Weikl: (iz kompilacije – na kraju) Pa kako možete podržati našu kampanju za ukidanje Zakona o zaštiti od
ospica i obaveznog zahtjeva za vakcinaciju koji on sadrži?
Dakle, molim vas da pogledate web stranicu koja je sada dostupna i zove se: https://masernschutzgesetz.mwgfd.org.
Na ovoj web stranici bit ćete redovno obavještavani o svim našim aktivnostima i rezultatima.
Zajedno s našom radnom grupom izradili smo letak koji možete distribuirati i koristiti za prikupljanje potpisa – idealno za
kampanje širom Njemačke. Ovaj letak je dostupan za preuzimanje.
Također možete preuzeti listove za prikupljanje potpisa. Važno je da list za potpise uvijek sadrži naše zahtjeve iz
peticije, koje sam sada također dostavio njemačkom parlamentu.
Dakle, razgovarajte sa svojim zastupnicima, sa političarima! Moramo vršiti pritisak odozdo!
Razgovarajte sa svojim doktorima, razgovarajte o tome sa svojim prijateljima i kolegama!
Razgovarajte sa pogođenim porodicama, sa svim mladim porodicama!
Ovo pogađa 700.000 ljudi godišnje. I skrenite pažnju javnosti na ovaj problem!
Kla.Tv djeluje na dobrovoljnoj osnovi i besplatno po principu.
Naša jedina nagrada leži u širenju naših programa.
Hvala vam puno.