15. новембра 2025. године одржан је новинарски симпозијум који је организовао MWGFD на тему "Закон о заштити од малих богиња
под лупом", у близини Пасауа, директно на прелепој Дунави.
Закон неуставно нарушава физички интегритет и родитељска права, према Радној групи за Закон о заштити од малих
богиња, која се састоји од лекара, научника и правника.
Захтевају његово хитно укидање. Kla.TV је то преносила уживо и подржава ту иницијативу емитовањем
појединачних презентација, које вреди погледати.
Испод програма наћи ћете информативне летаке о теми и начине на које и ви можете подржати ову акцију.
Погледајте у наставку допринос проф. др Пола Калена на тему "Медицинска етика и друштвена разматрања у
вези са обавезном вакцинацијом против малих богиња".
Саопштење др Вајкла о професору др Полу Калену: Следећи говорник је овде са нама уживо, наш пријатељ професор
др Пол Кален. Он је лекар и публициста, рођен у Ирској.
Студирао је медицину на Универзитетском колеџу у Даблину, а затим је на Кингс колеџу у Лондону стекао другу диплому
из биохемије, специјализујући се за молекуларну биологију.
Он је специјалиста интерне медицине са додатним квалификацијама из инфективних болести,
лабораторијске медицине и клиничке хемије.
Он руководи великом медицинском лабораторијом у Минстеру и такође предава лабораторијску медицину на локалном универзитету.
Поред 250 научних публикација, он је такође аутор неколико уџбеника.
Он је посебно заинтересован за етичка питања у медицини и биотехнологији, због чега је свом предавању, које сада са
нестрпљењем ишчекујемо, дао наслов: "Медицинска етика и друштвена разматрања у вези са обавезном
вакцинацијом против малих богиња". Пол, реч је твоја.
Професор Пол Кален: Хвала ти, Рони, и хвала што си ми дозволио да данас учествујем на овом симпозијуму.
Па, моја презентација заправо није о обавезном вакцинисању против малих богиња, нити чак о вакцинацијама као таквим.
Она је о томе шта треба да толеришемо, шта морамо да толеришемо као пацијенти и шта не бисмо смели.
И заиста се ради о основама таквих етичких разматрања и њиховом значају у друштву.
И пре свега, хајде да започнемо са односом између лекара и пацијента.
У нашем друштву не постоји ближи однос између странаца него однос између лекара и пацијента.
Доктор сазнаје ствари које често чак ни пацијентова супруга не зна.
И он мора да их искуси, јер ће тек тада моћи да пружи правилан третман.
И то захтева апсолутан однос поверења, који не постоји ни са ким другим, ни са
адвокатом, ни са пореским саветником, нигде другде.
И ова веза затим утврђује, с друге стране, да пацијент мора претпоставити да доктор делује у његовом
најбољем интересу, и заправо у његовом личном интересу.
И то је, такорећи, основа целог процеса, ова посебна веза поверења између лекара и пацијента.
И због тога, посебно након Другог светског рата... – било је, наравно, много преступа у медицини
током Другог светског рата, у Немачкој, али и у Јапану.
И због ових преступа, одређена начела која су увек постојала су кодификована.
И овде сам изабрао три која, барем за мене, чине основу, етичку основу савремене медицине.
Прво начело је начело права на физички интегритет.
Кажу: "Моје тело, мој избор." И то је, наравно, заправо тачно. Пацијент има апсолутни
суверенитет над сопственим телом и физичким интегритетом.
Као студент медицине, научио сам да чак није дозвољено чешљати косу пацијента ако он то не жели.
И свакако не убризгавати ништа под кожу, као што је рекао професор Бхакди.
И то је веома, веома важан принцип: имамо суверенитет над нашим телима!
Други принцип, и то је право... – из неисказивих студија током Другог светског рата... али не само тамо, већ и у Америци.
Постојао је веома познат експеримент, Тускегински експеримент, у којем су црнци заражени сифилисом без свог знања и нису
били правилно лечени како би се посматрао природни ток болести.
Све ове грешке – које нису биле намерне, већ лекције из којих се научило – довеле су до настанка принципа информисаног пристанка.
Шта значи информисани пристанак? Информисани пристанак, када је неко о томе обавештен, представља
директан, лични однос између лекара и пацијента.
Лекар мора усмено објаснити пацијенту предности, ризике и нежељене ефекте. Затим му може дати нешто у писаној форми.
Али најважнија ствар је ово усмено објашњење, при чему пацијент такође има прилику да поставља питања и, у ствари, ако прочитате
немачки закон, има и времена да размисли да ли то жели или не.
И онда долазимо до трећег, који је веома стари принцип који је већ постојао у античко доба, на пример у хипократској
медицини. И то је основни принцип: прво, не чини штету.
– "Primum nihil nocere" је латински израз. Шта то значи? Често се погрешно схвата.
На пример, са Ковидом је речено: морамо да вакцинишемо целу популацију, тада неће бити штете. Не, то не значи то.
То значи да за сваког појединачног пацијента који стоји пред њима лекари морају бити сигурни да
ће му овај третман донети више користи него штете.
А ако нисте сигурни да то није случај, онда не смете спроводити лечење, чак и ако имате
добре разлоге да верујете да би то могло помоћи.
То је оно што овај принцип значи, и он је помало заборављен.
Римљани су имали изреку: добробит пацијента је највиши закон – "salus aegroti suprema lex" на латинском.
То значи да је фокус на појединачном пацијенту, а не на друштву или заједници.
Ово је лични однос заснован на поверењу, као што смо управо чули.
И, наравно, све што сам рекао важи још више када пацијент није у стању да да пристанак, посебно када су у питању деца.
А вакцинација против малих богиња је, наравно, за децу.
И проблем који сада имамо јесте да имамо веома, веома интиман, веома крхак однос између лекара и
пацијента, а сада држава улази и, такорећи, омета.
И ово није само хипотетичка спекулација.
Као што сте многи чули, 8. октобра ове године Савесни суд правде је пресудио да су током пандемије коронавируса лекари који
примењују вакцине ослобођени одговорности у случају оштећења услед вакцине; одговорност не сноси лекар, већ држава.
Али то значи – мораш мало да размислиш о томе шта то значи.
Лекари – и ово је веома важан принцип који се поштује у свим медицинским удружењима. Ово је принцип терапеутске слободе.
То значи да, ако пацијент има то поверење, лекар мора бити у могућности да делује у најбољем интересу пацијента, а ако лекар
делује у фидуцијарној улози за пацијента, онда он или она морају моћи да одлуче да примене терапију коју
природно сматрају исправном, односно слободу терапије.
Али слобода терапије, као и свака слобода, захтева одговорност.
Нема слободе без одговорности за моје одлуке.
Међутим, ако немам никакву одговорност, онда, обрнуто, аутоматски немам слободу терапије.
То значи да у овом новом свету терапеутски однос који сам покушао да нацртам више није између лекара и пацијента, већ изненада
између лекара и државе – односно између власти и појединца.
Дакле, то је потпуно другачији однос. Поверење је нестало, а са њим и основа поверења која је темељ односа лекара и пацијента.
Ово ме доводи до четири закључка.
По мом мишљењу, барем, обавезно вакцинисање против малих богиња у суштини се односи на друштвено-политичка и етичка
питања која не могу бити основнија. Ово су веома важна питања.
Прво питање је: Ко контролише наша тела и тела наше деце?
Да ли ми то одлучујемо или то одлучује држава? Друга тачка је: коме је лекар обавезан?
Да ли је доктор обавезан према својим пацијентима, као што би требало да буде, или је
обавезан према држави? То је веома суштинско питање.
Треће, ако је доктор тада продужена рука државе, где онда остаје поверење?
А где то оставља однос између лекара и пацијента?
Да ли уопште треба да разматрамо да ли пацијент има право да одбије да да изјаву лекару или другим јавним службеницима?
И можете замислити да нормалан однос више није могућ, јер када доктор ради у таквом систему, мора се
поставити питање: Да ли је он уопште још увек доктор?
Или је он само медицински техничар који ради у име државе? – што је сасвим друга ствар... И
тиме завршавам своје примедбе. Хвала вам пуно!
Четири сата изузетно компетентне експертизе сведене на 40 минута.
Погледајте Кла.ТВ компилацију симпозијума MWGFD о "Закону о заштити од малих богиња" под лупом.
Желите ли и сами да се укључите?
Др Вајкл: (из компилације – на крају) Па како можете подржати нашу кампању за укидање Закона о заштити од малих
богиња и обавезног захтева за вакцинацију који он садржи?
Дакле, молим вас да погледате веб-сајт који је сада доступан и који се зове: https://masernschutzgesetz.mwgfd.org.
И на овом веб-сајту бићете обавештавани о свим нашим активностима и резултатима.
Заједно са нашом радној групом направили смо летак који можете дистрибуирати и користити за прикупљање потписа – идеално за
кампање широм Немачке. Овај летак је доступан за преузимање.
Такође можете преузети листове за прикупљање потписа. Важно је да лист за потписе увек садржи наше захтеве из
петиције, које сам сада такође поднео немачком парламенту.
Па говорите са својим посланицима, са политичарима! Морамо вршити притисак одоздо!
Разговарајте са својим лекарима, дискутујте о томе са пријатељима и колегама!
Разговарајте са погођеним породицама, са свим младим породицама!
Ово погађа 700.000 људи годишње. И скрените пажњу јавности на овај проблем!
Kla.Tv по принципу функционише добровољно и бесплатно.
Наша једина награда лежи у ширењу наших програма.
Хвала вам пуно.