2025. gada 15. novembrī MWGFD rīkoja preses simpoziju Pasavas tuvumā, tieši pie skaistās Donavas,
par tēmu "Izmēģināts likums par masalu aizsardzību".
Kā uzskata darba grupa, kurā ietilpst ārsti, zinātnieki un juristi, šis likums ir pretrunā ar
konstitūciju un aizskar fizisko neaizskaramību un vecāku tiesības. Viņi aicina to nekavējoties atcelt.
Kla.TV bija tur tiešraidē un atbalsta šo pasākumu, pārraidot atsevišķas prezentācijas, kuras ir vērts redzēt.
Zem programmas atradīsiet informatīvas skrejlapas par šo tēmu un veidiem, kā arī veidiem, kā arī jūs varat atbalstīt šo pasākumu.
Zemāk varat apskatīt Prof. Dr. Andreas Sönnichsen rakstu par tēmu "Vai vakcinācija pret masalām ir kontrindicēta?".
Es priecājos, dārgais Andreass, ka jūs ieradāties laikā.
Prof. Dr. Andreas Sönnichsen. Es priecājos, ka jūs esat darba grupas dalībnieks.
Un šodien jūs faktiski iepazīstināsiet ar mūsu galveno argumentu pret obligāto vakcināciju pret
masalām, pret vakcināciju pret masalām vispār.
Un jūs esat ieguldījis daudz pūļu, lai noskaidrotu, kāda ir situācija, riska un ieguvumu analīze.
Bet es vēlētos nedaudz iepazīstināt ar Andreasu Sēniksenu.
Viņš ir dzimis Hamburgā, bet, raugoties no Bavārijas skatpunkta, paldies Dievam, ka viņš ieradās Minhenē un tur uzauga un izauga.
Viņš studējis medicīnu ASV, Ilinoisas štatā un LMU Minhenē, un pēc specializācijas iegūšanas no 1997. līdz 2012. gadam kādu
laiku strādājis savā praksē kā ģimenes ārsts internists, bet vienlaikus sācis zinātnisko darbu ar
pierādījumos balstītas medicīnas, pacientu drošības un medikamentu lietošanas drošības jautājumiem.
Un 2006. gadā viņš tika iecelts par vispārējās medicīnas profesoru Zalcburgas Paracelsa universitātē.
Pēc tam viņš strādāja par profesoru Vitenas-Herdeckes universitātē un Vīnes Medicīnas universitātē.
2013. gadā Andreass Sēniksens saņēma Deivida Saketa balvu par uz pierādījumiem balstītu medicīnu, un no 2019.
līdz 2021. gadam viņš bija arī Vācijas Uz pierādījumiem balstītas medicīnas tīkla priekšsēdētājs.
Tātad, kad viņš skatās caur pētījumiem un skatās uz sevi, tad viņš zina, par ko viņš runā un kur meklēt.
Viņš ir arī mācību grāmatas "Zinātniskā kompetence medicīnā" un grāmatas "Baiļu un melu pandēmija" par koronavīrusa krīzi autors.
Viņa kontā ir arī vairāk nekā 100 starptautiski atzītu speciālistu publikāciju.
Un tagad es ar nepacietību gaidu jūsu lekciju, kas sniegs atbildi uz svarīgo jautājumu:
"Vai vakcinācija pret masalām ir kontrindicēta?".
Jā, mani interešu konflikti ir ļoti pieticīgi.
Man nav nekādu darījumu ar farmācijas nozari, tāpēc es ļoti ātri pāriet uz citu jomu.
Infekciju aizsardzības likums faktiski pats sevi apgrūtina.
20. panta 9. punktā noteikts, ka personām, kuras tiek aprūpētas vai strādā komunālās iestādēs, jāiesniedz vakcinācijas dokumenti
vai tās nevar vakcinēt medicīnisku kontrindikāciju dēļ.
Un tagad aplūkosim, vai šādas kontrindikācijas vakcinācijai pret masalām patiešām pastāv visiem veseliem bērniem Vācijā.
Lai to izdarītu, vispirms ir jānoskaidro, kas īsti ir kontrindikācija.
Kontrindikācija ir definēta šādi.
Tas ir apstāklis, kas izslēdz vai ierobežo diagnostikas, terapeitiskā vai profilaktiskā medicīniskā pasākuma
izmantošanu principā vai saskaņā ar īpašu riska novērtējumu.
Tagad jums ir jāveic diferenciācija. Ir absolūtas kontrindikācijas un relatīvas kontrindikācijas.
Absolūta kontrindikācija vakcinācijai pret masalām ir, piemēram, smags iedzimts imūndeficīts, kad nedrīkst
vakcinēt ar dzīviem vīrusiem, jo cilvēks smagi saslims.
Relatīva kontrindikācija ir medicīnisks pasākums, kura iespējamais kaitējums vai risks ir lielāks nekā ieguvums.
Principā tas nav aizliegts, taču šādu pasākumu, protams, ir iespējams īstenot tikai pēc - kā jau brīnišķīgi izteicās
Pauls - informēta un līdzdalības lēmumu pieņemšanas procesa.
Ja pacients brīvi - tā sakot, pēc savas brīvas gribas - nolemj veikt šo pasākumu, neraugoties uz risku.
Jā, un tagad paskatīsimies, vai vakcīna pret masalām patiesībā nesatur relatīvu kontrindikāciju.
Un jums vienkārši ir jāizvērtē vakcinācijas ieguvumi pret vakcinācijas kaitējumu.
Atkārtoti jāatgādina, ka Infekciju aizsardzības likumā nav noteikta atšķirība starp absolūtām un relatīvām
kontrindikācijām, bet gan tikai minētas kontrindikācijas.
Jā, aplūkosim masalu gadījumus Vācijā. Pagājušajā gadā bija 645 gadījumi.
Pēdējo desmit gadu vidējais rādītājs bija 505 gadījumi gadā no 83 miljoniem iedzīvotāju.
Risks saslimt ar masalām nav liels.
2023. un 2024. gadā nāves gadījumu nebija. Kopš obligātās ziņošanas par masalām sākuma
Vācijā ir reģistrēti 14 nāves gadījumi no masalām.
Tomēr mums nav precīzu ziņu par to, vai cilvēki nomira no masalām vai no masalām.
2023. gadā bija 34 hospitalizācijas, 2024. gadā - nezināms.
Un jā, nopietnas komplikācijas - tiek minēti skaitļi no 1 uz 1000 līdz 1 uz 10 000 - galu galā ir ārkārtīgi
retas un Vācijā jau gadu desmitiem praktiski nav bijušas.
Citiem vārdiem sakot, risks saslimt ar masalām ir ļoti kontrolējams, vai ne?
Šeit atkal ir masalu gadījumi. Un viens no galvenajiem argumentiem obligātās vakcinācijas
ieviešanai bija apgalvojums, ka masalu skaits atkal pieaug.
Un šis grafiks skaidri parāda, ka masalu gadījumu skaits kopš 2001. gada, kad Vācijā tika
sākta to uzskaite, ir nepārtraukti samazinājies.
Un divu koronavīrusa gadu laikā mums praktiski nebija neviena saslimšanas gadījuma.
Pašlaik ir vērojams neliels pieaugums līdz līmenim pirms koronas.
Taču mēs nekādā gadījumā nevaram runāt par masalu epidēmiju vai ārkārtas epidemioloģisko situāciju, ka masalu
tagad ir tik daudz, ka mums steidzami jāievieš obligāta vakcinācija vai kaut kas cits, lai to ierobežotu.
Masalu komplikācijas: Tagad mums ir ECDC dati par 2024. gadu, kad bija 35 000 masalu gadījumu.
Daudzi cilvēki tagad tiek hospitalizēti vairāk vai mazāk profilaktiski, pat ja nav reālu komplikāciju.
Patiesās komplikācijas - arī tas ir aizraujoši ECDC statistikā - 65 procenti komplikāciju ir "citas", un,
iespējams, hospitalizācija dažos gadījumos jau ir pieskaitīta pie komplikācijām.
Pneimonija ir visbiežāk sastopamā komplikācija.
Un Sucharit Bhakdi jau paskaidroja, ka šodien tas vairs nav bīstami, jo parasti tā ir
bakteriāla superinfekcija, ko var ārstēt ar antibiotikām.
Tagad caureja vairs nav tik problemātiska, tāpat kā vidusauss iekaisums.
Encefalīts. 2024. gadā Eiropā reģistrēti desmit saslimšanas gadījumi. Un bija 23 nāves gadījumi no masalām.
Neviens no šiem gadījumiem nebija Vācijā.
Tātad risks saslimt ar masalām Vācijā - ja to pārrēķina procentos - ir 0,0006 procenti.
Un risks saslimt ar nopietnām masalu komplikācijām ir, jā, ierakstīsim vēl trīs
nulles, jo tas ir aptuveni viens pret tūkstoš.
Un, ja mēs to reizinām ar vēl 80, tad mēs joprojām esam 0,0005%, vai ne?
Tāpēc galu galā masalu risks nepastāv.
Jā, bet, ja no vakcinācijas nevar gūt nekādu labumu, jo masalu risks nepastāv, tad
kaitējums neizbēgami būs lielāks par ieguvumu.
Tagad aplūkosim to vēlreiz.
Slaids starp tiem - šeit - salīdzinājums ar citiem riskiem.
Jā, no kā mirst bērni Vācijā? Viņi mirst no audzējiem, nelaimes gadījumiem, iedzimtiem nervu
sistēmas bojājumiem un citām infekcijas slimībām.
Tātad 2023. gadā 135 bērni nomira no infekcijas slimībām, bet ne viens no masalām.
Par citām slimībām es tagad sīkāk nerunāšu.
Mirstības rādītāji no masalām visā pasaulē ir ļoti atšķirīgi.
Vācijā mirstība no gripas ir 0,05 procenti - aprēķināts laika gaitā, tagad, kopš sākti uzskaites dati, mēs esam
aptuveni uz pusi mazāki par mirstības līmeni no gripas.
Tātad gripa ir divreiz bīstamāka par masalām un, protams, daudz, daudz izplatītāka.
Patiesībā pasaulē ir reģioni, kur masalu izplatība joprojām ir ļoti sarežģīta.
Piemēram, Āfrikā mirstības līmenis ir 1,5 procenti.
Tomēr tas neattiecas uz Vāciju.
Ja aplūkojat globālo mirstības risku no infekcijas slimībām, redzams, ka masalām pasaulē nav nekādas nozīmes.
No 750 nāves gadījumiem uz 100 000 pasaules iedzīvotāju gadā 1,7 nāves gadījumi uz 100 000 iedzīvotāju gadā.
Tātad masalas ir pilnīgi nenozīmīgas.
Secinājums: risks saslimt vai nomirt no masalām ir niecīgs.
Nepastāv ārkārtas situācija epidēmijas gadījumā, kas attaisnotu pamattiesību ierobežošanu.
Tāpēc obligātā imunizācija pret masalām ir acīmredzami nesaderīga ar Pamatlikumu.
Tagad mēs atgriežamies pie vakcinācijas priekšrocībām.
Vakcinācijas pret masalām efektivitāte ir aptuveni 80 procenti.
Jūs varat redzēt, ka zaļās joslas, gaiši zaļās joslas, ECDC ziņojumā ir nevakcinētie
masalu gadījumi. Tas ir no 50 līdz 80 procentiem.
Pārējie ir vakcinēti vienu, divas reizes vai nezināmu devu skaitu, vai nezināmu devu skaitu.
Tātad vakcinācija pret masalām pat nav īsti efektīva, un tai arī nav jābūt, jo Vācijā tik un tā masalu praktiski nav.
Vai vakcinācija pret masalām novērš nāves gadījumus?
Ļoti apšaubāms. Sucharit Bakhdi to jau ir teicis. Tagad tie ir skaitļi no ASV.
Mirstības līmenis no masalām 20. gadsimta sākumā joprojām bija salīdzinoši augsts.
Tomēr līdz 20. gadsimta 60. gadiem tas bija samazinājies gandrīz līdz nullei.
Vakcinācija ASV tika ieviesta tikai 1963. gadā, bet Vācijā - 1973. gadā.
Tātad vakcinācija šeit noteikti tika veikta par vēlu.
Tā vairs nevar novērst nāves gadījumus, jo tie jau ir novērsti.
Vai vakcinācija pret masalām ir kaitīga? Par šo jautājumu ir izstrādāts Cochrane pārskats.
Un ir pilnīgi skaidrs, ka vakcinācija var nodarīt kaitējumu.
Mans laiks jau ir beidzies, tāpēc es to pārrunāšu ātri.
Tātad galvenās blakusparādības ir aseptisks meningīts.
Sucharit Bhakdi to jau teica.
Tie ir dzīvi vīrusi, tie izplatās visā organismā, iekļūst nervu audos, smadzenēs, vairojas. Jā?
Tās neizraisa tik acīmredzamu slimību kā masalas, savvaļas vīruss.
Bet tas ir vīruss, kas tiek injicēts un vairojas organismā, kā arī izraisa bojājumus.
Piemēram, smadzenēs un nervu audos. Tas izraisa febrilus krampjus un epilepsiju.
Tas izraisa autoimūnas slimības, piemēram, ITP, kas ir idiopātiska trombocitopeniska purpura, trombocītu
trūkums, kad imūnsistēma iznīcina savus trombocītus.
Purpura-Schönlein-Henoch ir asinsvadu autoimūna asinsvadu slimība.
Ir arī iespējamas norādes uz zarnu iekaisuma slimībām, t. i., čūlaino kolītu, Krona slimību, attīstības
aizkavēšanos bērnībā, dermatītu, ekzēmu, 1. tipa diabētu, alerģijām, astmu, autiskā spektra traucējumiem.
Datos joprojām ir daudz neskaidrību.
Taču Henrija Forda pētījums, par kuru tagad vismaz ir ziņots alternatīvajos plašsaziņas līdzekļos, ir
pierādījis, ka vakcinētiem bērniem pastāv nopietns risks.
Šie ir ziņojumi Paula Ērliha institūtam no 2001. līdz 2012. gadam.
Tika saņemti gandrīz 1700 ziņojumi ar 5300 aizdomām par vakcinācijas reakcijām, no
kurām 1300 bija nopietnas blakusparādības.
Tas atbilst 5,7 ziņojumiem uz 100 000 vakcīnas devu.
Katru gadu Vācijā tiek veikta aptuveni 1,2 miljoni vakcināciju.
Tātad tā ir ievērojama naudas summa.
Par neatgriezeniskiem bojājumiem ziņots 3,4 % gadījumu, bet par letālu iznākumu - 0,9 % gadījumu.
Un pati PEI uzskata, ka aptuveni pusē no šiem reģistrētajiem gadījumiem cēloņsakarība ir iespējama vai iespējama.
Secinājums ir diezgan skaidrs: kaitējuma un ieguvumu attiecība, raugoties no individuāla bērna viedokļa, un tieši par to
mēs runājam, noteikti ir negatīva, jo risks saslimt ar masalām vai saslimt ar masalu komplikācijām ir praktiski nulle.
Un risks, ka vakcinācija izraisīs nopietnas blakusparādības, ir 0,005 procenti no 1,2 miljoniem vakcināciju gadā - un es tagad
esmu uz pusi samazinājis 110 nopietnos ziņojumus, ko saņem Pola Ērliha institūts, jo Pola Ērliha institūts saskata cēloņsakarību
tikai pusē gadījumu - kaitējuma risks tomēr ir 0,005 procenti un tādējādi desmit reizes lielāks nekā risks
saslimt ar masalām un simts reizes lielāks nekā nopietnu masalu komplikāciju risks visa mūža laikā.
Turklāt var pieņemt, ka par vakcīnu izraisītajām kaitēm tiek ziņots 10 līdz 20 reizes mazāk, t.i.,
jāpieņem, ka 10 līdz 20 reizes vairāk blakusparādību ir reāli.
Tas ir relatīva kontrindikācija vakcinācijai pret masalām katram veselam Vācijas bērnam individuālā līmenī, un tāpēc ir iemesls
izsniegt atbrīvojumu no vakcinācijas saskaņā ar Infekciju aizsardzības likuma 20. panta 9. punktu, kas ir pilnīgi likumīgs.
Arī es to daru savā praksē un priecājos par katru bērnu, ko varu izglābt no šīs vakcinācijas. Liels paldies!
Četras stundas ļoti kompetenta darba, kas saīsināts līdz 40 minūtēm.
Noskatieties Kla.TV kopsavilkumu par MWGFD simpoziju par "Izmēģinājumu par masalu
aizsardzības likumu" . Vai vēlaties rīkoties paši?
Kā jūs varat atbalstīt mūsu kampaņu, lai atceltu likumu par masalu aizsardzību un tajā paredzēto obligāto vakcināciju?
Tāpēc, lūdzu, aplūkojiet tīmekļa vietni, kas pieejama no šodienas: https://masernschutzgesetz.mwgfd.org.
Šajā vietnē jūs varēsiet būt informēts par visām mūsu aktivitātēm un rezultātiem.
Mēs esam sagatavojuši skrejlapu, kurā iekļauta arī mūsu darba grupa un kuru var izplatīt, lai organizētu
parakstu vākšanas kampaņas - citiem vārdiem sakot, vislabāk ir rīkot kampaņas visā Vācijā.
Šo skrejlapu var lejupielādēt. Un jūs varat lejupielādēt arī parakstu vākšanas lapas.
Un ir svarīgi, lai parakstu lapā vienmēr būtu iekļautas mūsu petīcijas prasības, kuras es tagad esmu iesniedzis Bundestāgam.
Tāpēc runājiet ar saviem deputātiem, runājiet ar politiķiem! Mums jāizdara spiediens no apakšas!
Aprunājieties ar ārstiem, runājiet par to ar draugiem un darba grupā!
Runājiet ar skartajām ģimenēm, ar visām jaunajām ģimenēm!
Tas skar 700 000 cilvēku gadā. Un dariet šo jautājumu zināmu sabiedrībai!