Allt fler oroliga föräldrar och experter som utbildningsforskare, barnpsykologer och lärare verkar inte längre lita på den
"sexuella mångfaldsundervisning" som det görs stor reklam för och som redan krävs i förskolor och
grundskolor, vilket följande e-postrader antyder:
"... sexualundervisning är en viktig del av skolans och fritidshemmens pedagogiska arbete - men den utsätts för allt
hårdare påtryckningar. Anti-queer, antifeministiska och högerextrema aktörer angriper
mångfaldsinriktad sexualundervisning och försöker misskreditera vetenskapligt grundade utbildningsprogram."
Så inleds det brev som utbildningsministeriet i Rheinland-Pfalz skickat till alla skolor i Rheinland-Pfalz för att
främja ett symposium med titeln "Stärka sexualundervisningen - försvara mångfalden" den 29 september 2025.
Brevet fortsätter: " Vilka narrativ och ideologier ligger bakom dessa attacker?
Och hur kan evidensbaserad, åldersanpassad sexualundervisning även i fortsättningen genomföras på ett säkert och effektivt sätt?
Symposiet anordnas av pro familia Landesverband Rheinland-Pfalz i samarbete med utbildningsministeriet
och Pädagogisches Landesinstitut Rheinland-Pfalz."
I det här subtila brevet har oroliga föräldrar och varningsexperter redan förklarats vara
"queerfientliga, antifeministiska och högerorienterade aktörer" som måste tillhöra vissa "narrativ och ideologier".
Annars skulle de inte kritisera så kallad "evidensbaserad, åldersanpassad sexualundervisning".
De evidensbaserade, med andra ord vetenskapligt baserade, fakta som denna "åldersanpassade utbildning" ska
baseras på dokumenteras bland annat av AG Kindeswohl på dess webbplats och i många Kla.TV-program.
Vi sammanfattar: Prof. Dr Uwe Sielert är centralgestalten inom "sexualundervisning för mångfald".
Han ledde Society for Sex Education och finns representerad som konsult, utbildare och vetenskaplig
rådgivare i nästan alla sexualupplysningsinstitutioner.
Han skriver för Federal Centre for Health Education (BZgA) och har ett nära samarbete med pro familia.
Hans sexualundervisning bygger på påståendet: "Barn är sexuella. Inget sexuellt liv utan sexualisering."
Sielert efterlyser "sexualundervisning från allra första början", som måste gå långt utöver att bara nämna könsorgan,
sexuella aktiviteter, skaderisker och förbjudna aktiviteter.
Genom samarbete med BZgA inkluderades Sielerts idéer även i "WHO Standards for Sexuality Education in Europe".
Sex- och samlevnadsundervisningen i skolor och daghem bygger på dessa normer.
Enligt dessa WHO-standarder ska sexualundervisning vara "åldersanpassad" i följande åldersgrupper:
0 - 4 år: onani i tidig barndom, "doktorspel"
4 - 6 år: Homosexualitet, sexuella känslor (lust, upphetsning)
6 - 9 år: preventivmedel, samlag
9 - 12 år: Kön, lust, onani, orgasm
12-15 år: Könsidentitet och sexuell läggning
15 år och äldre: transsexualitet, pornografi, sexmissbruk, annorlunda sexuellt beteende
Sielert lyckades med sina idéer ta sig in i familje- och utbildningspolitiken och
grundade Institutet för sexualupplysning i Dortmund.
Under ISP:s ledning har leverantörer av sexualupplysningsprogram grundat Society for Sex Education och har rätt att
utfärda kvalitetsstämpeln "Quality Seal" för sexualupplysare.
Sielerts nätverksarbete gjorde det möjligt för hans "sexualundervisning i mångfald" att uppnå en monopolställning i
utbildningen av sexualupplysare, inklusive inom läraryrket.
Begreppet mångfaldspedagogik i det förebyggande arbetet mot övergrepp går också tillbaka till Sielert.
Barn bör aktivt uppmuntras att "tillåta de njutningsfulla aspekterna av kroppen, sinnena och att röra vid sig själva", till
exempel i gosedjursgrottor och under "doktorslekar" på daghem eller genom att öva på lämpligt
material (vulva, klitoris, penis, testiklar) i skolan.
Detta bör utveckla en känsla av egenvärde och självförtroende som senare kommer att göra det möjligt för barnen att säga "nej".
Detta är dock ett typiskt pedofilt försök till förklaring.
Först överträds skammens gräns och det skyddande utrymmet invaderas, och sedan
förväntas barnet bära ansvaret för att säga "nej".
Kentlers pedagogik, som var en föregångare till "mångfaldens sexualpedagogik", syftade också till att förskjuta den naturliga
skamgränsen och bryta ner de befintliga gränserna och skyddsanordningarna så att det "ohämmade
uttrycket av sexuell lust" inte längre hindras.
Kentler var den viktigaste pedofilaktivisten under 1970-talet.
Som "reformpedagog med ett enastående rykte" var han en entusiastisk förespråkare för sexualitet mellan vuxna och barn.
Med sina expertutlåtanden bidrog han till att pedofilförbrytare inte dömdes.
Han arbetade i ett pedofilnätverk som sträckte sig så långt som till Odenwaldschule, pro familia och Kinderschutzbund.
Han lobbade för att politikerna skulle avskaffa paragraferna §174 och §176 och fick gehör från enskilda medlemmar i Miljöpartiet.
I ett experiment i samarbete med Berlins ungdomsvårdskontor placerades hemlösa manliga ungdomar med kriminella
domar och senare även barn särskilt i pedofila mäns vård.
I flera studier om miljöpartiets och Berlin-senatens pedofilinblandning
analyserades Kentlers arbete slutligen vetenskapligt.
Den "emancipatoriska sexualpedagogik" som han grundade fortsatte därför under beteckningen "mångfaldens sexualpedagogik".
Sielert själv beskrev sig en gång som "Kentlers elev" och kallade Kentler för "pionjär", medan andra talade
om en "faderlig vänskap" mellan Kentler och Sielert.
I dag, efter att Kentlers experiment slutligen har fördömts som en pedofilmetod som Kentler aldrig åtalades
för på grund av preskriptionstiden, har Sielert offentligt tagit avstånd från Kentler.
Sielerts publikationer och undervisning visar dock inte på något större avstånd från Kentlers "frigörande sexualundervisning".
Kombinationen av den ursprungliga "emancipatoriska sexualundervisningen" enligt Kentler med genusideologi och
queerundervisning har utvecklat en enormt destruktiv kraft.
Olika politiska grupper, till exempel organisationen JUSO Baselland från Schweiz, kräver
redan en holistisk sexualundervisning utan skam.
Detta ska organiseras av externa experter i syfte att kommunicera mångfald vad gäller kön, sexualitet och romantik.
Denna så kallade externa specialiserade personal tillhandahålls i allt högre grad av hbtqi-grupper som genomför utbildningsprojekt
- ofta utan närvaro av lärare - med det primära syftet att göra hbtqi-livsstilar "synliga" för barn och presentera dem som
jämlika och likvärdiga med heterosexuella livsstilar, kräva acceptans för dem och skapa "rädslofria
utrymmen för mångfald" där de kan "stärka" barns "sexuella och könsrelaterade självbestämmande".
HBTIQ-grupper föredrar att arbeta ensamma med barnen, dvs. utan närvaro av en lärare eller handledare.
De menar att barnen då blir mer opartiska och mer fria att diskutera även "känsliga" frågor utan falsk skam.
Att dessa externa pedagoger sedan, vid tveksamheter, är över alla bräddar utan konsekvenser om föräldrar skulle ha ytterligare
frågor om sina barns störningar tas inte hänsyn till här.
De inser inte heller att de är upptagna av sina egna mål och inte av att tillgodose barnens behov i synnerhet.
Föräldrar som uttalar sig kritiskt om denna form av sex- och samlevnadsundervisning för att skydda sina barn blir ofta trängda
in i ett hörn och stämplade som "pryda", "konservativa" och "intoleranta" mot andra människors olika sätt att leva och älska.
De sätts i fack för att splittra föräldrarna och hindra dem från att hantera exakt samma innehåll.
Barn är lekfulla varelser och bör få lära sig genom lek i stället för att sexualiseras och instrumentaliseras av vuxna.
De är helt naiva och agerar utan några onda baktankar.
Denna perfekta och älskvärda naivitet togs upp av manusförfattaren och regissören Ivo Sasek i
hans långfilm "Kosima - perfekt naiv" från 2011.
Vid den 40:e upplagan av Festival of Nations 2012 utsågs denna långfilm av en
internationell jury till en av de tre bästa långfilmerna.
FSK ingrep då och höjde åldersgränsen till 18 år.
Den som har sett filmen själv kommer att allvarligt undra vilka scener som ens kommer i närheten av att rättfärdiga
denna klassificering i jämförelse med Hollywoodfilmer.
Men eftersom filmen redan för 14 år sedan behandlade just detta problem med tidig sexualisering och
externa specialpedagoger, blev den förmodligen svartlistad.
Se den spännande långfilmen "Kosima-perfekt naiv!" exklusivt på Kla.TV och rekommendera den
till intresserade föräldrar i din omgivning!