Å ha en telefon flere steder i hjemmet vil være en stor lettelse og bekvemmelighet for deg og familien din.
For eksempel på kjøkkenet ditt.
En telefon på dette punktet vil spare deg for utallige skritt hver dag. .........
[Det er nok sant når besteforeldre sier: "Før var alt annerledes og noen ganger vanskeligere."
Og suksesshistorien med telefonen er et godt eksempel.
Det er utvilsomt unikt og fascinerende.
Den første forbindelsen over Atlanteren, mellom London og New York, ble opprettet allerede i 1928.
Som et resultat av dette utviklet kommunikasjonsteknologien seg ubønnhørlig over hele kloden.
Frem til 1960 ble for eksempel sentralbordet betjent av kvinnelige telefonister.
"Fräulein vom Amt" var et vanlig navn på de sjarmerende damene.
Motorola presenterte endelig en salgbar mobiltelefon i 1983.
Som mobiltelefon eller biltelefon ble den i utgangspunktet sett på som et statussymbol for viktige personer.
Selv de yngste barna blir nå introdusert til mobilkommunikasjonens fargerike verden på en tilsynelatende leken måte.
Etter mottoet "øv tidlig" blomstrer handelen med de fristende varene.
Smarttelefonen er en liten datamaskin, en allrounder, med et integrert videokamera som
leverer bilder av høy kvalitet, som vist her.
Bevegelige bilder som deretter kan sendes til for eksempel besteforeldre uten tidstap.
Det er derfor ikke rart at smarttelefonen ofte spiller hovedrollen i de unges hverdag.
Livet utspiller seg først og fremst via digitale leker.
Stadig flere unge drømmer om en karriere på nettet som influencer med millioner av følgere.
Smarttelefonen er overalt og alltid med oss, og samfunnet er på vei mot fullstendig avhengighet.
Utløst av den ekstreme brukeratferden som er synlig overalt, har Hamburg-kunstneren Thorsten Kirsch fanget fenomenet
i tegningene sine på en munter, til og med satirisk måte.
Hans interaktive bok "Smartphone Zombies Diary" kombinerer miljøstudier med relevante kommentarer.
Slik jeg ser det, er dette et fullstendig tap av kontroll, noe jeg bare ville forvente
av mennesker som bruker narkotika og alkohol.
Og det ble da regelen i hverdagen, at jeg nesten ble tatt av sykkelen, at jeg var omgitt av mennesker som hadde dette
apparatet - og forsvant, ikke la merke til meg, satte meg i fare, satte barna sine i fare, ikke lenger
beveget seg gjennom verden på en sosialt tilpasset måte.
Og så tenkte jeg selvfølgelig på dette temaet, denne voodoo-kulten, denne zombietilværelsen, denne fjernkontrollen.
Et utrolig felt hadde plutselig åpnet seg.
Jeg måtte også gjøre det av selvbeskyttelse, fordi jeg faktisk allerede hadde en smarttelefon selv og virkelig
kjente hvilket potensial den hadde til å gjøre meg hekta.
Satire eller realsatire synes å være en passende formel for å håndtere den digitale galskapen og det sosiale dilemmaet.
Den interaktive boken "Smartphone Zombies Diary" inneholder også lydkommentarer fra nyhetsverdenen.
Silicon Valley: Leger sammenligner smarttelefonavhengighet med klassisk avhengighet som alkohol eller nikotin.
Har vi egentlig fortsatt kontroll over atferden vår?
Eller har våre handlinger lenge vært styrt utenfra, uansett hvor vi befinner oss?
Når det gjelder såkalt digital utdanning, dominerer politiske feil, som allerede er i ferd med å bli rettet opp i mange land.
Nylig ble nettbrett forbudt i klasserommet i Kina og Sverige.
I september 2023 oppfordret Der Spiegel til å slå av mobiltelefonene og slå på bøkene!
Digital læring skader lesefremmende tiltak.
Sydney: I 2012 ble det investert flere milliarder australske dollar i innkjøp av nye bærbare
datamaskiner til skolene etter en dårlig PISA-rangering.
Enhetene ble imidlertid samlet inn igjen fra 2016.
Selv om de ble flittig brukt, ble de sjelden brukt til skoleformål.
Lignende erfaringer er gjort i Sør-Korea, Thailand, USA og Tyrkia.
Samtidig produserer den digitale verden stadig mer absurde produkter.
Som en del av tingenes internett rapporterer babybleien digitalt når den må skiftes, kjøleskapet når det må fylles
opp, og den digitale gaffelen om vi spiser kalorifattig kost.
Og la oss ikke glemme den supersmarte vannflasken, fordi den regulerer drikkeatferden vår.
Våre preferanser registreres digitalt, og markedsføringsstrateger utvikler stadig nye apper som for
eksempel kan fortelle oss om vi kjemmer håret riktig.
Tegneren Kirsch kaller den digitale verdens blomster for Needfull Things. Oppmerksomhetssatire.
Samtidig er de store mobilleverandørene opptatt med å markedsføre en fascinerende digital fremtid.
5G er det magiske ordet. Den femte generasjonen av mobilkommunikasjon lover en vidunderlig ny verden.
I den smarte byen vil det ikke lenger være noen sosial ulikhet, ingen konflikter, ingen graffiti, ingen
kriminalitet, ja, faktisk ingen sosial verden i det hele tatt.
Å leve sammen er nå bare virtuelt.
Teknisk sett er alt allerede mulig, inkludert autonom kjøring.
Den må bare oppgraderes litt, så vil teknologien ha alt under kontroll.
Brussel sommeren 2023: Den belgiske hovedstaden er en stor byggeplass mange steder.
Som alle metropoler oppgraderer også Brussel for fremtiden.
Ifølge forskning vil tross alt 70 prosent av verdens 10 milliarder mennesker bo i storbyer innen 2050.
Installasjonen for digital overvåking av massene er i full gang.
Endringen er synlig.
Europaparlamentet holder til i et prestisjefylt glasspalass i sentrum av Brussel.
Parliament TV tilbyr daglig digitalt innspilte direktesendinger.
Det er nok av aktuelle politiske spørsmål.
Skandalene om åpenbart bestikkede parlamentarikere, kofferter fulle av kontanter og manipulerte komitémøter,
som sist ble kjent i desember 2022, er en saga blott.
Alt ser ut til å ha vært i flyt som før.
Mediene gjør jobben sin.
Akkurat som om den store korrupsjons- og bestikkelsesskandalen her i Brussel aldri hadde skjedd. Business as usual.
Kritikerne snakker allerede om en kultur preget av straffefrihet.
Du kan tross alt ikke ha det du ikke kan ha.
Dette gjelder tilsynelatende også for mobilkommunikasjon.
I 2020 tok to EU-parlamentarikere, biolog Michèle Rivasi fra det franske Miljøpartiet De Grønne og fysikkprofessor Klaus Buchner
fra det tyske ÖDP, en nærmere titt på Den internasjonale kommisjonen for beskyttelse av ikke-ioniserende
stråling, det vil si stråling fra mobiltelefoner.
Strålevernkommisjonen (forkortet ICNIRP) har faktisk beskyttet stråling siden midten av
1990-tallet, men dessverre ikke forbrukerne.
Rivasi-Buchner-rapporten avdekker fatale overgrep.
Hovedresultatet var at disse menneskene har forbindelser til industrien.
Slik at de ikke er uavhengige, og at de noen ganger - du må alltid spesifisere om du har slike
forbindelser - at de noen ganger ikke har spesifisert dem.
Det var med andre ord en oppdagelse av ting som gikk annerledes enn de burde ha gjort.
De to politikerne har avdekket det.
En privat lobbyorganisasjon med tilknytning til mobilbransjen, som er opptatt av forbrukerbeskyttelse over hele
verden og systematisk bagatelliserer vitenskapelige resultater.
Dette er folk som er seg imellom. Det er faktisk en gruppe som er der for å fremme industrien.
Og det ser ut til at industrien har outsourcet fastsettelsen av standarder og grenser til en privat organisasjon,
slik at industrien kan si: "Det er ikke jeg som sier dette!"
Men selvfølgelig! Det er bare det at dette er mennesker som er avhengige av industrien og alltid refererer til industrien.
Og når de utarbeider en rapport, presenterer de den først for bransjen for å finne ut om bransjen er fornøyd med rapporten.
Det ble nylig gjennomført en annen studie, vår er fra 2020.
Nå foreligger det en annen studie av andre journalister fra 2022 som viser nøyaktig det samme.
Som dere ser, avslører en seriøs undersøkelse - uansett hvilket land den kommer fra - at ICNIRP ikke er
uavhengig, men faktisk er en indirekte utløper av industrien.
Som biolog er jeg dessuten sjokkert over at ICNIRP bare anerkjenner termiske effekter.
Det betyr at når du holder mobiltelefonen mot hodet, blir øret varmt.
Dette er de termiske effektene, men de tar ikke på noen måte hensyn til de athermiske effektene som kan
påvirke nervesystemet, det endokrine systemet osv.
Det er helt utrolig at dette ikke er tatt hensyn til i en vitenskapelig studie.
Dette er vitenskapelig svindel!
Det er faktisk et vitenskapelig bedrageri, fordi ikke alle elementer er tatt i betraktning.
Det er en revolusjon på gang: En europeisk journalistforening kalt "Investigate Europe" setter det på spissen:
Er mobilkommunikasjon farlig? Det vitenskapelige miljøet er delt.
Noen eksperter sier at det er trygt, mens andre har alvorlige bekymringer.
I 2011 klassifiserte WHO de elektromagnetiske feltene fra mobiltelefoner som mulig kreftfremkallende for mennesker.
Og studier publisert i 2018 viste at når rotter ble eksponert for slike felt, økte risikoen for visse typer kreft.
Selv blant dem som mener teknologien er trygg, er det mange som erkjenner at det er behov for mer
forskning. Og det finnes nesten ingen studier på 5G.
Teleselskapene har selv påpekt at elektromagnetiske signaler kan utgjøre en helserisiko.
Så hvorfor lukker EU-kommisjonen og våre myndigheter øynene?
De viser til retningslinjer utarbeidet av transnasjonale vitenskapelige organer.
Men Investigate Europe har oppdaget at disse organene er lukkede klubber.
Personer med avvikende meninger vil ikke bli invitert til å delta.
Og mange av de involverte forskerne har mottatt finansiering fra selskaper som har en direkte interesse i innføringen av 5G.
Det finnes ikke noe slikt som et risikofritt samfunn.
Andre ting vi inntar er også dårlig for helsen vår - fra alkohol til junkfood.
Men hvis du ikke vil ha hamburgere, kan du rett og slett klare deg uten hamburgere.
Med 5G finnes det ikke noe alternativ.
Så! Siden Kommisjonen ikke ønsket å gjennomføre en helse- og miljøkonsekvensvurdering via Parlamentet, ble
det bestilt to studier: en helsestudie og en miljøstudie.
Helsestudien ble utført av Ramazzini-instituttet i Italia, mens miljøstudien ble utført av forskere ved Universitetet i Gent.
Parlamentet har tatt valget.
Vi har sagt at vi ønsker uavhengige institutter.
Resultatene ble presentert for Parlamentet.
I STOAs tilfelle var det grovt sett en komité i parlamentet som samler alle de som kan noe om vitenskap.
Og så ble STOA og dens effekter på helsen vår presentert.
Direktøren for Ramazzini-instituttet har vist at visse frekvenser som er relevante for 5G, har innvirkning på helsen.
I form av gliomer, hjernesvulster, DNA-strengbrudd osv.
Dette har vi nå fått bevis for: Når det gjelder miljøet, er det opplyst at det ikke finnes
noen studier på millimeterbølger i det hele tatt.
Men vi har indikatorer, for eksempel når det gjelder insekter, som tyder på - fordi 5G innebærer stråling -
at disse strålingsfeltene kan ødelegge insektene våre.
Så det er indikasjoner på at det ikke finnes nok studier på disse millimeterfrekvensene
til å kunne si noe: Det er ingen problemer.
Ramazzini-instituttet i nærheten av Bologna i Italia:
Denne historiske bygningen har huset Ramazzini Institute's kreftforskningssenter siden det ble grunnlagt i 1971.
Et internasjonalt anerkjent kompetansesenter kjent for sine mange fremragende bidrag til forskning på
miljømessige, yrkesrelaterte og kjemiske årsaker til kreft.
Instituttet er respektert over hele verden for sin integritet og vitenskapelige uavhengighet.
Resultatene av langtidsstudier utført ved Ramazziniinstituttets kreftforskningssenter har vist at blant annet
vinylklorid, benzen, formaldehyd og oksygenholdige tilsetningsstoffer i bensin er kreftfremkallende .
Denne forskningen fikk enorm betydning for miljø- og arbeidsmedisinen, og førte til innføring av
forebyggingsprogrammer og etablering av helsestandarder.
Å beskytte folkehelsen gjennom forebygging har alltid vært hovedmålet til Ramazzini Institute.
Og kreftforskningssenterets uavhengighet har gjort det mulig for vitenskapen og sannheten å seire over særinteresser.
Kreftforskningssenteret ble i 2005 tilegnet professor Cesare Maltoni, grunnleggeren av Ramazzini-instituttet.
Dr. Fiorella Belpoggi, hennes etterfølger som direktør for instituttet, hadde deltatt i mange rettssaker i USA
takket være sin ekspertise som nøkkelvitne for aktoratet.
Senest har hun undersøkt kreftrisikoen forbundet med høyfrekvent stråling fra mobiltelefoner - et hett tema.
Dr. Fiorella Belpoggi ønsker oss velkommen til sin private bolig.
Hun tilbrakte nesten hele 2022 på sykehus, i livsfare etter en rutinemessig hjerteoperasjon.
Kreftforskningens store dame er tilbake, og vi kommer garantert til å høre fra henne igjen.
For henne er de vitenskapelige resultatene - både av hennes mangeårige forskning på nesten 2500 laboratorierotter og
STOA-studien som ble gjennomført under hennes ledelse - klare:
Elektromagnetiske felt, EMF, er absolutt ikke ufarlige.
Høyfrekvente magnetfelt er muligens kreftfremkallende.
Og jeg antar at når International Agency for Research on Cancer går gjennom alle de nye arbeidene som foreligger, vil
den endelige dommen lyde: "Sannsynligvis kreftfremkallende!"
Men det er et annet aspekt som er svært viktig fra et helseperspektiv.
Dette er det faktum at radiofrekvens absolutt har en effekt på reproduksjonssystemet.
Det er helt sikkert!
Det finnes mange studier, og de fleste av disse studiene er tilstrekkelige til å si at
radiofrekvent stråling påvirker sædkvaliteten.
Jeg tror dette er veldig viktig med tanke på folkehelsen, fordi vi trenger å reprodusere oss.
Ellers vil vi være ferdige som menneskehet.
Alle disse aspektene blir ikke tatt hensyn til i den grad de fortjener. ...
De blir praktisk talt ignorert. Og det er synd, for vi har data.
Vi produserer data.
Og uavhengige laboratorier har produsert disse dataene.
Dette er veldig, veldig, veldig viktig, for i vårt tilfelle ble for eksempel studien finansiert av innbyggerne, av
innbyggere i Emilia Romagna-regionen - delvis av institusjoner, den regionale regjeringen og våre frivillige givere.
Det er en uavhengig gransking, meget godt gjennomført.
Ingen har kritisert studiedesignet.
Stråledosen var sammenlignbar med den vi mennesker utsettes for, og overvåkingen av eksponeringssystemet var av høy kvalitet.
Så denne studien skal ikke kritiseres, slik noen har hevdet, det skal den ikke.
Jeg har jobbet med dette i 45 år, og jeg vet veldig godt hvordan en langtidsbiopsi er og må utføres.
Og jeg kan bekrefte at studien vår ble gjennomført på en veldig god måte.
Vi mennesker blir utsatt for stråling allerede som embryoer, og det samme gjelder forsøksrottene våre.
Tidligere eksponering er årsaken til at vi har sett denne typen sjeldne svulster, fordi
hjernesvulster og schwannomer er sjeldne svulster.
Men hvis man eksponerer individer - dyr eller mennesker - fra embryoet og fremover, kan man observere veksten
av denne svulsten før døden av andre årsaker inntreffer.
I den menneskelige befolkningen har vi nå et problem fordi vi ikke har noen kontrollgruppe.
Alle mennesker er utsatt overalt i verden.
Så hvordan kan vi sammenligne data?
Dette er sannsynligvis grunnen til at vi ikke har en statistisk økning av disse svulstene i den menneskelige befolkningen.
For vi kan ikke sammenligne med null eksponering, men bare med konstant eksponering, som nå er vanlig for alle i hele verden.
Det er en stor forskjell.
Parallelt med Ramazzini-studien kom det statsfinansierte "National Toxicology Program" (NTP) i USA frem til
forbløffende like resultater som Fiorella Belpoggis forskerteam.
Den daværende lederen for studien så seg nødt til å kombinere de urovekkende resultatene med en innstendig appell.
På grunn av den utstrakte bruken av mobiltelefoner vil selv en liten økning i risikoen
få alvorlige konsekvenser for folkehelsen.
Og i mellomtiden, i stedet for å si til folk: "Hvis du er bekymret, kan du gjøre følgende", må helsemyndighetene
oppfordre til å ta forholdsregler, spesielt for barn og kvinner.
Dette skyldes at risikoen kan være større hos barn på grunn av den større gjennomtrengningen og den
voksende hjernens følsomhet for vevsskadelige stoffer.
Så hva er lærdommen her?
Vi bør ikke lenger anta at noen nåværende eller fremtidig trådløs teknologi, inkludert 5G, er trygg uten skikkelig testing.
Fordi det er uetisk å ikke utføre tester.
Det folk ikke vet, er at det virkelige problemet for øyeblikket er mobiltelefonen, som ingen er redd for.
De er redde for mobilmaster, men ikke for sine egne telefoner.
De bruker den i nærheten av testiklene, og vi vet at disse kan påvirkes av radiofrekvent stråling.
Vi vet at hjernen er der når vi holder den tett inntil ørene.
Vi må informere folk bedre om teknologien.
Før vi sprer disse teknologiene overalt, bør alle være klar over helserisikoen.
På den måten kan vi unngå opptøyer, brennende stolper, frykt og problemer som ikke trenger å være der.
Men vi kan også unngå at folk holder telefonen nær hjernen hvis de vet at det er veldig farlig.
Informasjon er derfor grunnlaget for å håndtere farer på riktig måte.
Det var helt naturlig at Europaparlamentet ga Dr. Fiorella Belpoggi i oppdrag å gjennomføre en teknologivurdering.
Etter å ha analysert over 800 studier, var kravene til politikerne tydelige:
Stans i 5G-utbyggingen, uavhengig forskning og ærlig og omfattende opplæring av befolkningen om helserisikoen.
Dette har uroet mange parlamentsmedlemmer, og gjennom STOA-rapporten er det nå
folk som stiller lignende spørsmål til oss.
Men det var noen, spesielt en av viseadministrerende direktørene, som sa: "Hvorfor stiller du disse
spørsmålene? Vi må få virksomheten til å gå fremover!"
Så det var urovekkende, fordi det var i strid med det Kommisjonen sa.
I stedet for å be andre forskere om en rapport, forsøker man å bringe Ramazzini-instituttet til taushet.
Taktikken er å knuse alle som gjør motstand, stiller spørsmål eller viser at det finnes en påvirkning på miljøet.
De tåler ikke motsigelser.
Og det er veldig farlig, for demokratiet, men også for livene våre i dag, enten vi snakker om
plantevernmidler, elektromagnetisk stråling eller medisiner.
Vitenskapen blir manipulert av lobbyene.
Slik fungerer det: Du kjøper forskere og får dem til å signere artikler som ikke er deres egne.
Når det gjelder Monsanto, for eksempel, finnes det faktiske artikler skrevet av Monsanto og signert av akademiske forskere.
De blir kjøpt. Industrien har tatt kontroll over vitenskapen.
Vitenskapen er til for å finne sannheten, og selvfølgelig kan studier også kritiseres.
Men i stedet for å komme med motforestillinger for å vise hvorfor de er uenige i Ramazziniinstituttets
studier, gjør de ikke det, men diskrediterer personen.
Økonomiprofessor Christian Kreis har viet flere bøker til temaet.
Til syvende og sist er det imidlertid det samme som Otto Waalkes spøkte med den gang:
"Vitenskapen har slått fast at røyking ikke er skadelig når alt kommer til alt", sier Dr. Marlboro.
Jeg lo av det selv da jeg var tenåring.
Logisk nok gjennomfører Dr. Marlboro en studie: Røyking er ikke usunt.
Og i dag skriver du selvfølgelig ikke Dr. Marlboro under eller Swisscom under studien som promoterer.
De utelater hvem som har forfremmet.
Du går på et anerkjent institutt som blant annet er sponset av et telefonselskap.
I dag er dette nærmest en del av vitenskapen.
Og så får de en studie som er veldig gunstig.
Og de vil finne det vanskelig å tilbakevise dem, fordi forskerne er svært nøye med å sikre at det de gjør, er korrekt.
At de ikke gjør tekniske feil.
Håndverket i disse studiene er utmerket.
Jeg kunne bare bruke den samme verktøykassen, det samme apparatet, med et helt annet spørsmål.
Og så ville jeg kommet til helt andre konklusjoner.
Trikset er faktisk at vi alltid hører tiendedeler av sannheter eller femtedeler av
sannheter, og visse ting faller systematisk utenfor.
Og så har vi en vitenskapelig holdbar, entydig studie, et klart vitenskapelig resultat.
Og vi blir forledet til å tro at det er vitenskap og at vitenskapen har fastslått dette.
De var jo vitenskapsmenn.
Men dette misbrukes i stor skala fordi den andre siden ikke får komme til orde - og det er helt bevisst.
Professor Kreiß har tidligere vært investeringsbankmann og vet hva han snakker om.
I 25 år har han viet seg til å avsløre manipulasjon og metodene som brukes for å ødelegge kritiske forskere.
Hvis du ser på vitenskapshistorien, trenger du bare noen få tilfeller.
Det holder at du slår en, to eller tre i full offentlighet og tar knekken på dem, så vil de andre tenke seg om en ekstra gang.
Men dette er egentlig høydepunktene, slik at når de virkelig ubehagelige forskerne dukker opp, blir de tatt hånd om.
Det første steget er faktisk å ignorere det.
Det er det aller beste - bare ikke rapporter det.
Men hvis man ikke lenger kan ignorere dem, hvis de er for gode eller for omtalte, er den
siste utveien å rett og slett ærekrenke dem.
Ikke mer om saken: "Spill mannen, ikke ballen."
Så det handler ikke om saken, det handler om å få den som sa det til å se lat ut - som i
fotball, fordi han spiller fotball for godt.
De kan ikke få ham vekk.
Det finnes noen svært fremtredende eksempler på dette i vitenskapshistorien de siste 50-70 årene.
Men de er ikke så vanlige nå.
For det skal ikke mer til enn at noen få av dem får "kjeft", før de andre tenker seg om to ganger
før de legger seg ut med en stor bransjemotstander.
Så de fleste prosedyrene er mye, mye mer subtile, selv på forhåndsutvelgelsesstadiet.
Folk som uttaler seg virkelig kritisk til økonomi og politikk, unge akademikere, de kommer
egentlig ikke opp i det hele tatt i disse dager.
Så de trenger egentlig ikke å "viske tavlen ren" lenger.
Da de første vitenskapelige studiene om mulige helserisikoer skulle publiseres på midten av 1990-tallet, ble det ubehagelig.
Et team ledet av professor Henry Lai fra Washington University hadde funnet såkalte DNA-strengbrudd i dyreforsøk.
Forstadiet til kreft var tydelig synlig i elektronmikroskopet.
En konklusjon er at radiobølgefelt kan skade DNA.
Hvis DNA-et blir skadet, forsøker cellen selvsagt å reparere skaden, men denne prosessen fører
til feil som resulterer i genetiske mutasjoner.
Og dette kan selvsagt føre til utvikling av kreft.
De vitenskapelige funnene, som var truende sett fra den første mobiltelefonprodusenten Motorolas ståsted, ble
presentert på en bransjevennlig måte av mestermanipulatorene i lobbybyrået Burson/Marsteller.
De presenterte det såkalte "War Game Memo" for sin klient Motorola, et strategidokument med instruksjoner om
hvordan studien kunne bagatelliseres og forskerne diskrediteres.
For eksempel bør man først og fremst sette spørsmålstegn ved Lai-studien, ettersom den kun fremstår som en enkeltstudie.
I denne sammenhengen ble det vist til eksempler fra fortiden der forskere ble diskreditert fordi
resultatene deres ikke kunne gjentas av andre forskergrupper.
I tillegg vil bransjen selv sørge for reproduksjon, og bestiller en tilsvarende studie i egne
rekker for å verifisere resultatene fra Lai-studien.
Så snart dette bransjeresultatet foreligger, vil det bli publisert.
Første gang jeg hørte om det, var i forbindelse med angrepene på Henry Lai - hvordan en enkelt vitenskapsmann
virkelig ble angrepet av en mektig milliardindustri.
Han ble til og med angrepet før han hadde rukket å publisere studien om DNA-effekter.
Og det var utmerkede studier. Og ja, det ødela i bunn og grunn hans vitenskapelige karriere.
Ja, og det er akkurat det som skjer hele tiden, om og om igjen i USA og Europa.
Det anerkjente fagtidsskriftet "Microwave News" skrev for første gang om "war gaming".
Og undersøkende journalister støter fortsatt på dette historiske fenomenet og dets konsekvenser i dag.
Vi har sett på bransjens feilinformasjon og propagandakampanjer som de siste 25 årene har
overbevist publikum om at mobiltelefoner er trygge.
Og måten de gjorde det på, er vitenskapen "wargaming", som det heter i et internt Motorola-notat.
De finansierte industrivennlige og angrep kritiske og uavhengige forskere, og de satte sine egne folk i de rådgivende rådene.
Alt i alt har dette ført til at budskapet - spredd av mainstream-mediene -
forteller oss at mobiltelefoner er trygge nok.
Den mektige bransjeorganisasjonen CTIA bestilte en mann som de mente var bransjevennlig nok til
å oppnå de riktige resultatene av undersøkelsen.
Legen og advokaten Dr. George Carlo grunnla WTR (Wireless Technology Research) med penger fra industrien.
Da han fant alarmerende helserisikoer og freidig publiserte dem, fikk han føle makten og krigsspillstrategien til kundene sine.
I mange tilfeller som ble presentert av WTR, når det gjelder funnene og betydningen av dem, ble
dette presentert på en annen måte av bransjen.
Da vi holdt pressekonferanse, holdt bransjen stand og sa deretter i media: "Det var det de sa, men det var det de egentlig mente.
Den som forsker på temaet mobilkommunikasjon og mulige helserisikoer, kommer ikke
utenom Verdens helseorganisasjon (WHO).
Det mektige FN-organet dekker 194 land og har en finger med i spillet i alle relevante helsespørsmål.
WHO kunne ikke ignorere diskusjonen om hvorvidt mobilstråling kunne være helseskadelig.
Hun forfølger tross alt en edel visjon:
Helse er en grunnleggende menneskerettighet.
Alle har rett til best mulig helsetilstand.
Australieren Dr. Mike Repacholi ble ansett som mobilkritikernes kronvitne fordi han i en studie publisert i 1995 hadde sett en
økt utvikling av kreft hos mus som ble utsatt for mobilstråling.
Nå satt mannen ved WHO og stilte sitt studiespørsmål - han krigspilte seg selv, så å si.
Min studie involverte mus som var predisponert for lymfekreft.
Og vi oppdaget en jevn vekst av lymfomer på grunn av radiobølgesignalene.
Deretter brukte vi seks måneder på å finne ut hva vi hadde gjort galt, for vi kunne rett og slett ikke forklare det.
Og det kan vi fortsatt ikke gjøre i dag.
Han finner et problem, men kan likevel ikke finne ut hvor problemet kommer fra - og derfor er det ikke noe problem.
Den tilhørende språkbruken ble standardisert og foreskrevet over hele verden.
Mobiltelefonbrukere vil rett og slett vite om det er trygt å bruke mobiltelefonen.
Ut fra all den kunnskapen vi har - og vi har nå en stor mengde pågående forskning - kan vi si:
Vi har ikke funnet noen bevis for at disse telefonene ikke er sikre.
Dr. Mike Repacholi følte seg veldig trygg.
Han var tross alt WHOs offisielle mobiltelefonstemme, men han gjorde feil. De kjære pengene.
Pengene som kommer fra industrien, må gå inn i en egen pott før de gis til WHO.
Og slik ble den gode mannen til slutt avslørt - som en talsmann og bagatellisør betalt av industrien.
Deretter pensjonerte han seg fra WHO og har siden jobbet i kulissene som bransjekonsulent.
I løpet av sin tid som prosjektleder i Genève hadde han gjort en god jobb.
Vekstsektoren for mobilkommunikasjon erobret verden i raskt tempo.
Mens det tok tolv år å nå den første milliarden mobiltelefontilkoblinger på verdensbasis, tok det bare tre år å
nå den andre milliarden, to år å nå den tredje, og så videre.
I dag er det flere mobiltelefonkontrakter i den vestlige verden enn innbyggere. Oppdraget er utført.
Vi må se på hele saken på nytt i lys av våre funn.
Så når vi vet at radiobølgene kan ha massive effekter på hjernen og nervesystemet, kan skade cellenes DNA, kan forårsake
oksidativt stress som er knyttet til en rekke kroniske sykdommer, kan forårsake hormonelle reaksjoner - og
også at det kan oppstå reproduksjonseffekter som i sin tur kan forårsake ødeleggende skader.
Og min spådom er at 5G vil forverre alle disse effektene.
Og så har vi kreft, som selvsagt er et stort problem.
I summen av de fakta som er beskrevet, er 5G spesielt skremmende.
Som dere kanskje vet, er planen å installere mange millioner av disse nye antennene uten
å ha gjennomført en eneste biosikkerhetstest.
Og det er helt vanvittig.
Den høyeste sivile domstolen i USA, Superior Court i Washington, D.C., har behandlet såkalte hjernesvulstsaker i over 20 år.
Dette er tidenes største erstatningssak.
Noen modige advokater har tatt opp kampen mot Goliat, og de får støtte av dr.
Den tidligere industriforskeren Dr. George Carlo er rådgiver for saksøkernes advokater, det
ledende advokatfirmaet Morganroth & Morganroth.
Hun holdt mobiltelefonantennen mot hodet, og det var der svulsten vokste.
Det var en rasktvoksende svulst.
Legene sa at de aldri hadde sett noe lignende: En svulst som vokser så raskt.
Hvis saksøkerne får rett, vil det bli dyrt.
"Vi ber om 150 millioner dollar per sak."
Hvorfor så mye?
"Det er snakk om alvorlige skader som har medført store skader: Inntektstap, lege- og
sykehusutgifter, men også smerte og lidelse.
Disse kategoriene er svært alvorlige skader.
Vi krever også særskilt kompensasjon for mobiltelefonbransjens forsettlige handlinger.
Vi anklager dem for bevisst å ha ført både saksøkerne og forbrukerne bak lyset ved å hevde at det ikke
fantes noen helseskadelige effekter av mobilbruk - selv om de visste utmerket godt at dette ikke stemte.
Vi krever derfor også særskilt erstatning for forsettlig påført tort og svie."
Amerikansk fjernsyn rapporterte om dette.
Her kan du se et røntgenbilde av Michael Murrays hjerne.
Den hvite massen til høyre er kreftsvulsten som ble fjernet.
Murray var servicetekniker hos Motorola.
Er du i tvil om at arbeidet ditt med mobiltelefoner forårsaket hjernesvulsten din?
Jeg er overhodet ikke i tvil om at det er bruken av mobiltelefonen på jobben som er
årsaken, for jeg holdt den alltid mot venstre øre.
I tillegg testet Michael Murray ofte mobiltelefonene i timevis med maksimal sendeeffekt med en signalforsterker.
Disse sørger for at mobiltelefonen brukes med maksimal effekt.
Og i likhet med mange andre mener Michael Murray at mobilbransjen setter profitt høyere enn ansvar for fellesskapets beste.
Jeg tror de vet det. De må vite det.
Hjernesvulstsakene minner om Big Tobacco.
Bransjen kan ikke, ja, må ikke, innrømme et slikt problem.
Hvis de innrømmer dette som selskap, så kan de ha millioner eller milliarder i erstatningskrav.
Det fungerer ikke i det hele tatt, de er ødelagt.
Her er det rett og slett en strukturell usannhet.
For hvis de forteller sannheten, kan de miste levebrødet sitt.
Så den økonomiske eksistensen er kanskje enda viktigere.
I så måte spiller dette økonomiske systemet i en retning som rett og slett frister eller nærmest tvinger oss til å gjøre
det: På noen områder har jeg ikke lov til å fortelle sannheten.
For hvis noe har gått galt eller vært skadelig, så kan du ikke si det.
I den forstand at de økonomiske sanksjonene, men også de rettslige sanksjonene, rett og slett er altfor store.
Og det er derfor dette fenomenet nå ikke bare finnes i mobiltelefonindustrien, ikke bare i
strålingsindustrien, men nå gjennomsyrer alle sektorer.
Og noe som mobiltelefoni - som er så vanlig for alle - ville selvsagt være fatalt hvis det var noen form for usikkerhet.
Forbrukerne blir med andre ord ført bak lyset. Og dette sprer seg vidt og bredt.
Den industridrevne bagatelliseringen og fornektelsen av helserisikoen ved mobilradio, smart lobbyvirksomhet og
industrivennlige utnevnelser til strategiske nøkkelposisjoner gjør at de fleste leger også er
tilbøyelige til å følge "no-problem"-parolen.
Men det finnes også holistiske leger, som for eksempel overlegen ved Swiss Mountain Clinic, Dr. Petra Wiechel.
Klinikken hennes i Castaneda i kantonen Graubünden er digitalt stressfri takket være et miljø med lav
stråling som er designet for ansatte og pasienter.
Det finnes ingen radiomus her.
Det er en stor kunngjøring her på forhånd at vi ikke har WLAN i den forstand at vi har det på hvert
punkt i klinikken, bare via en nettverkstilkobling.
At vi til syvende og sist ikke tillater mobiltelefoner med mindre du ringer utenfor klinikken.
Du kan gjøre dette på den måten du vil.
Og vi har fortsatt de fine fasttelefonene, der jeg alltid sier til pasientene: Hvorfor bruker du ikke den?
Nå kan du fortsatt oppfatte det.
Og hvis du setter mobiltelefonen i flymodus, er du allerede litt mer beskyttet.
Men ingenting av dette vil være mulig i denne skalaen senere.
Og folk lærer seg rett og slett å forstå det.
Og så har vi stoppet her, at vi faktisk fortsatt har et relativt beskyttet miljø der en kropp også får sjansen til å leges.
Hvis jeg får lov til å bruke ordet frisk eller helbrede, så bruker vi ikke lenger ordet medisinsk.
Ofte handler det ikke engang om det lenger. Og vi kan uansett ikke gjøre det fra utsiden.
Men hvis vi gir kroppen tilbake en viss evne til selvregulering, kan vi observere utrolige ting.
Standarden er imidlertid digital oppgradering på sykehus.
Det stilles imidlertid ikke engang spørsmålstegn ved den resulterende økningen i strålingseksponering.
En reduksjon i strålingen kan ha en positiv, til og med helsefremmende effekt for både pasienter og alle ansatte.
Jeg skulle gjerne sett mer bevissthet. Men kanskje vi lærer om skadene her også.
Det er det som gjør oss veldig triste i dag, og hvor vi sier: "Du må være lege for å se hva som skjer her.
For ikke så lenge siden behandlet vi så mange svulstsykdommer her at vi fikk to eller tre Parkinson-pasienter,
nevrodegenerasjon og autoimmune sykdommer hver uke.
Og nå må ikke alle stå der og si hmm. Nei, det er hjemmelaget, og det er oppsummeringen.
Det er ikke det, og det er ikke det.
Det er det ett liv ikke lenger kan kompensere for.
Og temaet vi diskuterer i dag, er en akselerator for meg.
Ikke rart at stadig flere lider av såkalt EHS, el-overfølsomhet.
Et fenomen som ikke er anerkjent som en sykdom i klassisk medisin, tvert imot.
Den digitale opprustningen ser ut til å utvikle seg hensynsløst og med fatale konsekvenser for stadig flere mennesker.
Det er ofte den største ydmykelsen for disse menneskene, det å ikke bli forstått og ikke bli tatt på alvor.
De mange, mange el-overfølsomme som da til syvende og sist ikke har noen sjanse til å få noen form for reell hjelp.
Og det er fint, det jeg kan modellere for dem, hvor jeg sakte kan bygge et bedre grunnlag for dem, gi dem tilbake en bedre evne til
å regulere og gjøre dem mer tilpasningsdyktige til livet igjen.
Det er alt det er.
Og det har faktisk fungert ganske bra her opp gjennom årene.
Og selvfølgelig dette pusterommet, det å være litt mer beskyttet fra livet der ute.
Derfor synes jeg det er veldig fint at det ikke er noe mer her enn bare uendelig vakkert liv,
natur, fred og ro og et blikk inn i livet mitt:
Hvordan fungerer det bare for meg fra ett perspektiv.
Det begynner å bli trangt for de høysensitive blant oss.
Og bare langsomt, som nylig i Nederland, begynner el-overfølsomhet å bli anerkjent.
Så langt har dette ikke vært tilfelle i Tyskland.
Hvis man bare tar utgangspunkt i fakta, sier omtrent fem prosent av befolkningen at de er eloverfølsomme.
Subjektivt sett kan man stille spørsmål ved det, men medisinsk relevante skader er til stede hos litt under én prosent.
Selv om det selvfølgelig alltid benektes at dette skyldes radiostråling.
Men det er en del av befolkningen som ikke bare kan neglisjeres.
I så måte - jeg beklager det harde ordet - synes jeg det er en forbrytelse å si det som
skjer her: Vi er ikke interessert i folket.
Kesari Reber er en vellykket meditasjonslærer fra München.
Hun er en av de ekstremt følsomme menneskene som professor Klaus Buchner snakket med.
Det begynte på typisk vis.
Så jeg var på et meditasjonsseminar i omtrent tre uker og kom tilbake og følte meg plutselig
uvanlig uvel i leiligheten min. Jeg var veldig svak.
Og så gikk jeg og handlet i en helsekostbutikk rundt hjørnet, bare to gater unna, og plutselig gikk det
opp for meg i helsekostbutikken: Oi, hva er det der?
Jeg har det plutselig bra her igjen.
Så styrken min var plutselig tilbake, og jeg tenkte: "Hva er dette?
Og så gikk jeg bare langs alle gatene her til hjemmet mitt og innså at knærne mine alltid
sprekker på et bestemt punkt, og jeg blir veldig svak.
Og så gikk jeg bare fra alle kanter og så, hva er det?
Og jeg så det ikke først.
Helt til jeg to uker senere oppdaget at det var bygget en mobilmast på et annet tak på baksiden.
Men så innså jeg: Ah, ok, det er visst det som er problemet.
Da jeg flyttet, hadde jeg også min første ruter og slo den på. Jeg visste ikke engang hva WLAN var på den tiden, og
jeg fikk en forferdelig hodepine, det var virkelig ille.
Jeg bare flyktet, løp ut av leiligheten min og hadde fortsatt ekstrem hodepine flere timer senere.
Og så gikk det opp for meg: Ah, det er en liten knapp på ruteren som du kan slå av og på.
Da er WLAN på eller av, og hodepine er der eller ikke.
Og så hadde jeg en partner på den tiden som var forsker, som gjorde mange eksperimenter med meg og alltid testet meg.
Legger jeg merke til det, legger jeg ikke merke til det, og så videre. Og ja, det var slik det hele begynte.
Miljøingeniør og bygningsbiolog Dietrich Moldan blir stadig oftere spurt av folk som
ikke helt vet hvor problemene deres kommer fra.
Hans målinger med høypresisjonsutstyr kan bidra til å finne årsaken.
Han erkjenner en fatal feil.
På grunn av fornektelsen av de mange problemene som er forbundet med mobilstråling, blir
eloverfølsomme mennesker ofte bedøvet med psykofarmaka.
Jeg søkte legehjelp. De sa bare: "Å, hvorfor går du ikke til den psykiatriske klinikken ved siden av?
Ja, det var virkelig svaret.
Og ja, selvfølgelig kan det være psykologisk under visse omstendigheter hvis jeg ser det nå: Ah, der
er det en mobilmast - da kan jeg bli redd for den.
Men når symptomene forsvinner, er helt borte, når jeg er på et godt sted - uten å vite hva som er et godt sted eller ikke.
For man kan ikke nødvendigvis se på stedet at det er synsk.
Fordi hun ikke lenger orket livet i storbyen, flyttet Kesari Reber til Mohrenweis, en
liten bayersk landsby mellom Augsburg og München.
I årenes løp har hun skapt seg et koselig paradis og gjort sitt største talent til et
yrke, nemlig å undervise i meditasjonskunsten.
Vi lette faktisk eksplisitt etter et sted med veldig, veldig lite stråling.
Vi har faktisk ikke noe mobildekning her.
Så du kan faktisk ikke ringe med mobiltelefonen din her i huset.
Det er fantastisk for meg og selvfølgelig for alle som har lyst til å komme og oppleve det.
Ut av eksponeringen?
Vil dette fortsatt være mulig med den omfattende byggingen av sendere som finner sted?
Vi har nå en stor mast i nabolaget - og det skal settes opp tre slike master her for 4200 mennesker.
En latent overdrivelse, vil jeg si.
Det er viktig å være klar over at det kan skje hvem som helst.
At han tåler mobilstråling hele tiden, eller i hvert fall tror han tåler den godt.
Og plutselig, fra den ene dagen til den andre, rant tønnen over på innsiden.
Og plutselig får du dårlig samvittighet.
Dietrich Moldan, som har en doktorgrad i ingeniørfag, har jobbet som miljøanalytiker siden 2002.
Blant kundene finner vi en rekke bygningseiere, myndigheter, byer og kommuner, industribedrifter og
kommersielle virksomheter samt planleggere og arkitekter, men også leger og alternative behandlere.
Målingene på området elektromagnetiske felt kan bidra til å finne praktiske bygningsbiologiske løsninger for et sunt liv.
Jeg ser bekymringen for bygningsbiologien i det faktum at vi i fremtiden vil måtte forholde oss til en massiv
økning i antallet mennesker som ikke vet hvorfor de er syke og som er en byrde for helsesystemet.
Og etter min mening er dette rett og slett mangel på utdanning, som bygningsbiologer alene ikke kan gi.
Men at lovgiveren eller helseforsikringsselskapene gir informasjon et sted: Vær oppmerksom, reduser.
Men hvis du ser på nyhetene - dvs. informasjonsbrosjyrene fra helseforsikringsselskapene - er det
få advarsler om elektrosmog, snarere tvert imot.
Jeg husker fortsatt hva helseforsikringsselskapet Techniker sa: Gi oss en ny kunde, så gir vi deg en DECT-telefon gratis.
Uforsiktighet og dessverre ofte uvitenhet i vår omgang med trådløs kommunikasjon er ofte årsaken til ulike helseproblemer.
Fordi Kesari Reber er klar over sin el-overfølsomhet, trakk hun ulike konklusjoner.
Vel, vi bruker definitivt ikke WLAN eller DECT-telefoner eller noe annet her i huset.
Det betyr at jeg fortsatt har en gammel mus med kabel som ikke stråler, og et tastatur med kabel uten Bluetooth.
Telefonen er helt analog.
Noen ganger er det også noen med kabler som har en trekant her, som en antenne.
Den har ikke dette, den er strålingsfri.
Og det jeg også har: WLAN og Bluetooth er slått av på datamaskinen.
Med andre ord prøver vi virkelig å utelate alt vi kan.
Flott! Så jeg er begeistret.
Det jeg vil ha, er praktisk talt strålehygiene.
Ikke det å avstå fra teknologi, men rett og slett - du kan bruke teknologi hvis du bruker den bevisst.
La meg ta et eksempel som når du kommer hjem om kvelden og kjører bilen inn i garasjen.
Du lar ikke motoren stå på for å kjøre tilbake til jobben neste dag.
Og det er akkurat det samme her. Slå av det som ikke er nødvendig.
Og du har klart deg uten DECT her, du har klart deg uten WLAN.
Bonn. Telekom påpeker helserisikoen ved radiostråling.
På side 21 i den 61 sider lange bruksanvisningen for Telekom Deutschlands Speedport WLAN-ruter, under Sikkerhetsinstruksjoner:
De integrerte antennene i Speedport sender og mottar radiosignaler, for eksempel for å levere WLAN.
Unngå å sette opp Speedport i umiddelbar nærhet av soverom, barnerom og oppholdsrom for å
minimere eksponeringen for elektromagnetiske felt.
Et annet digitalt dilemma er kjent fra hjerneforskningen:
Avhengighetsmekanismene og de farene dette medfører for barna våre.
I et imponerende foredrag tok Prof. Dr. Gertraud Teuchert-Noodt tilhørerne med på en reise inn i hjernen på
5G-kongressen til Competence Initiative i slutten av 2019 i Electoral Palace i Mainz.
Din konklusjon?
Når overakselerasjon setter inn fra synsbarken eller under hørselsenden, forsterkes denne kretsen.
Opiatene trappes opp og kan ikke trappes ned igjen.
Vi kjenner de spesielle egenskapene til opiatreseptorer. .
Så det spiller ingen rolle om jeg gir barnet for mye alkohol eller ikke gir alkohol i det hele tatt
hver morgen, eller om jeg gir tabletten hver morgen.
Det spiller ingen rolle om det er et stoff eller et tilsynelatende idealisert rusmiddel.
Barnet svinger seg opp og blir avhengig.
Det kan ikke unngå å skje. Det er en automatisme.
Jeg kan ikke si: vel, litt, jeg kan se det digitalt en time om dagen.
Det er ikke mulig!
Tilbake til naturen, til å trene, til å leke, i stedet for å være på nett hele tiden.
Bruken av nettbrett og smarttelefoner endrer barnas mentale, sosiale og emosjonelle liv.
Situasjonen er allerede forferdelig, og vi må endre den.
Ja, de må våkne opp.
Ja, jeg ser en mulighet. Jeg ser en sjanse for at den nåværende generasjonen av barn vil mislykkes på denne måten.
Allerede i åtte-niårsalderen hører vi de første bekymringsmeldingene om at de ikke lenger klarer å holde
pennen ordentlig når de kommer på skolen - fordi de bare har brukt berøringsskjermen og ikke har øvd inn presisjonsgrepet.
De må gjøre dette gjennom barneleker, gjennom fingerleker, gjennom byggeklosser, gjennom å legge legoklosser.
Alle disse finmotoriske forformuleringene må være dyktige.
Presisjonsgrepet er da automatisk på plass, og barnet plukker opp pennen på riktig måte med et presisjonsgrep.
Og hvis de ikke kan gjøre det i dag fordi de bare har reist med en berøringsskjerm og bruker pennen på den måten, så er
det en forsinkelse som jeg som terapeut nå må engasjere meg i.
Overalt hvor barn med dette patologiske syndromet dukker opp i økende grad i klassene, må jeg bruke terapeuter - en masse.
Og det har lenge vært klart at de heller ikke lenger kan snakke ordentlig.
Du må gi dem ekstra undervisning for at de i det hele tatt skal kunne følge med på språket.
Dette er underskudd av høyeste grad, som for lengst har fått oss til å innse at noe har
gått galt siden fjernsynet kom inn i stuene våre.
For barna ser automatisk på TV-en og forstår ikke hva som skjer - men de sitter der og er stille.
Og at de så tar med seg denne TV-dukken på skolen, der læreren står foran meg som en TV-dukke.
Dilemmaet med barna våre ser ut til å komme sakte rundt.
De skandinaviske landene er allerede i gang med drastiske korrigeringer.
Regjeringen anbefaler å forby dem, og Tyskland diskuterer dem - tross alt.
Hva vil skje med naturen vår hvis vi fortsetter å oppgradere teknologien vår på en hensynsløs måte?
Også her mangler det uavhengig vitenskapelig dokumentasjon.
En birøkter forteller om sine erfaringer.
De siste tre årene har vi opplevd her i den nordlige Schwarzwald, i en bredde på 20 kilometer fra Karlsruhe til
Pforzheim og deretter fra Wurzach i retning Stuttgart, at biene rett og slett forsvinner i november.
Og ikke bare i enkelte kolonier, men her i birøkterforeningen her i Neuhausen - 90 prosent av
birøkterne har virkelig mistet alle biene sine.
Og det finnes birøktere som har drevet med birøkt i 50 år og aldri har opplevd noe lignende.
Jeg snakket med noen på søndag som har mistet noen kolonier.
Da han sjekket i november, var de alle borte.
Det er interessant at der nede, der biene normalt ville ligge - hvis det er eller var en bisykdom - er det ingen bier å se.
Så for meg personlig var konklusjonen klar at det var noe i tillegg til alle de andre problemene vi har med biene.
Og det er nettopp denne strålingen som nå har en massiv effekt på biene. På samme måte som glyfosat den gang,
mister biene orienteringen under flukten og kan ikke komme seg tilbake til kuben og dør et sted utenfor.
De flyr tre kilometer.
Hva gjør senderne med trærne våre?
I snart 20 år har en dedikert lege forsket på dette spørsmålet, og langsomt begynner selv skeptikere å ta henne på alvor.
Siden 2005 har jeg sammen med andre mennesker observert skader på trær i nærheten av basestasjoner for mobiltelefoni.
Bakgrunnen var besøk hos langtidssyke innbyggere som bor i nærheten av basestasjoner for mobiltelefoni.
Vi var spesielt bekymret for kroneskadene på den ene siden.
Skaden startet på den siden som vender mot senderen.
Dette var grunnen til at vi deretter dokumenterte trær ved mange sendere, ledsaget av målinger.
Her er et eksempel.
Du kan se to lindetrær, det på siden som vender mot senderen, som står bakerst, har mistet mange blader på høyre side.
Hvis du ser nøye etter, ser du at grenene allerede er døde - og disse lindetrærne har fortsatt
blader på den siden som vender bort fra senderen.
På det yngre lindetreet til høyre kan du også se forskjellen på at treet til høyre er lyst i det øvre
området, på den andre siden er det enda tettere bekledd.
Et urovekkende stort antall trær i nærheten av to sendere har blitt merket med rødt, dvs. ryddet for felling.
Waldman-Selsam har dokumentert at mobilstråling kan være ansvarlig for skader på trær på en så imponerende og kontinuerlig måte
at arbeidet hennes nå diskuteres internasjonalt blant eksperter.
Legen blir aldri lei, og med god grunn.
Vi har vært på over 1000 sendere og dokumentert dem.
Det er det som motiverer meg så mye.
Vi fant treforandringer ved hver sender som ikke kunne forklares av andre faktorer, men som tydet på en sammenheng med senderen.
Og det faktum at du kan finne den ved hver sender, og at du samtidig - hvis du går inn i
radioskyggen - kan finne friske trær igjen.
Så den dag i dag, selv nå i oktober, når jeg går en tur i Hamburg eller hvor som helst, finner jeg
ikke friske trær, men tettløvede trær i skyggen.
Og mange legger nå merke til denne kontrasten.
Det var rett og slett det som var mangelen frem til nå, at ekspertene aldri vurderte senderne før nå.
Derfor var de ofte rådville, men spurte aldri: Er det kringkasteren som gjør det?
Fordi de ikke engang så hvor senderen var.
Og hvis man tar dette i betraktning og ser på kart som viser hvor senderne er plassert og hvor
hovedstråleretningene er, begynner mange eksperter å undre seg.
Hvordan kommer vi ut av det digitale dilemmaet?
Noen kloke hoder har sikkert noe å bidra med.
Her har vi alle elementene som trengs for å etablere en Internett-forbindelse med Li-Fi , dvs. uten radiostråling.
For det første har vi her en taklampe som er koblet til Internett, og som sender ut lys i den
usynlige delen av spekteret som øyet ikke kan se.
Og så overføres informasjonen som kommer fra Internett, til denne nøkkelen, som snart vil
være så liten at den får plass i en mobiltelefon.
Og her har vi datamaskinen. Denne datamaskinen er i flymodus.
Den er ikke koblet til noe WLAN-nettverk. Denne datamaskinen er derfor strålingsfri.
Når jeg vil gjøre et søk, taster jeg inn et søkeord og oppdager selvfølgelig at det
ikke er tilgang til Internett på denne enheten.
Nå kobler jeg bare til Li-Fi-mottakeren.
PC-en vil nå kommunisere med Internett via denne lille mottakeren.
Mottakeren sender et lys til taklampen for å be den om å koble meg til Internett.
Nå som PC-en er koblet til Internett, gjør jeg et nytt søk.
Jeg kan gå inn på Internett og se en video - for eksempel "Understanding Li-Fi".
I løpet av få sekunder kan vi se hastigheten på forbindelsen.
Vi kan også utføre en hastighetstest.
Slå av lyden for å unngå å bli forstyrret.
Og når vi starter hastighetstesten av Li-Fi-tilkoblingen, er vi oppe i nesten 75 megabit per
sekund med ett enkelt lys - og vi er i flymodus.
Så jeg har en internettforbindelse uten radiostråling med en hastighet på 80 megabit per sekund.
Det betyr at jeg kan surfe på Internett og søke etter informasjon uten å bli utsatt for radiobølger.
Arbeidet med å optimalisere teknologien fortsetter.
Etter at professor Dr. Suat Topsu kunne presentere et salgbart Li-Fi-system i 2008, reiste han verden rundt fra
Paris - som en lysambassadør fra kjærlighetens by, så å si.
Suat Topsu var professor i fysikk allerede da han var 28 år gammel, og han vant flere innovasjonspriser.
Men det absolutte gjennombruddet med den lystekniske løsningen hans mangler fortsatt.
I 2022 tok han en pause og har siden den gang drevet en historisk båt på Seinen sammen med en venn.
Familiemannen får påfyll av energi. En jordnær jobb i et fantastisk miljø hjelper ham.
Han er klar over at han har et vanskelig oppdrag, ettersom innovasjonen hans setter ham i konkurranse med
en tilsynelatende overmektig bransje som med stor suksess baserer seg på risikabel teknologi.
Hvorfor skal de som oppgraderer seg dyrt, korrigere politikken sin?
Den utløsende faktoren er at folk sier: Ja, radiostråling er farlig.
Spørsmålet er hva som er et akseptabelt nivå for at det skal være trygt hele livet?
Slik at det ikke er farlig for en person gjennom hele livet?
Da jeg fikk ideen med Li-Fi om å bruke den belysningen som alltid har vært med oss - fra solen
til lyspærer - tenkte jeg: Nå har vi alternativer.
Man kan kritisere, men det er bedre å komme med løsninger, for da er det ikke flere innvendinger.
Og voilà, du kan gjøre det annerledes.
Det finnes teknologi som kan brukes til å løse de utfordringene menneskeheten står overfor.
Det trengs vilje, det trengs en reell politisk og økonomisk vilje til endring. Og det er det som mangler i dag.
Det er ikke teknologien.
Prof. Wilfried Kühling er en svært kompetent ekspert innen miljøvern.
Han har arbeidet med dette feltet i flere tiår, og det er ikke uten grunn at han i stadig
større grad fokuserer på elektromagnetiske felt:
Hvis man setter seg inn i temaet, ser man at det er et generelt angrep på livet, på selve livsprosessene.
Fordi cellestrukturene påvirkes, påvirkes cellefunksjonene, og fordi nervecellene
kommuniserer via elektrisitet, påvirkes hjernebølgene.
Og en endring i evolusjonære tilstander finner sted praktisk talt overalt.
Og hvis man ser for seg de prosessene som foregår, de effektene som oppstår, kromosomskader og andre ting - da lurer man på
hvordan evolusjonen skal kunne fortsette hvis en person nå har en så drastisk innvirkning på disse
livsprosessene som har formet dem gjennom millioner av år.
Prof. Kühling ser også store muligheter innen belysningsteknologi.
Selv om de tre store - Apple, Samsung og Qualcomm - i dag deler tre fjerdedeler av det strålingsorienterte WLAN-markedet,
pågår det også løsningsorientert forskning i Tyskland.
Prof. Kühling tror på en snuoperasjon for radio og er optimistisk.
Mitt inntrykk er at selskapene lenge har arbeidet med å utnytte lysfrekvensene ytterligere.
Fordi de tilbyr nettopp disse fordelene for fremtidens massivt økende kommunikasjon, disse
enormt økende datamengdene som vil bli overført.
De har prognoser om årlige vekstrater på over 80 prosent, og det er allerede kjent at et av de store driftsselskapene gikk
sammen med verdens største belysningsselskap for flere år siden.
Jeg tror mange ting ligger i skuffen og vil helt sikkert få et gjennombrudd en dag.
Büren an der Aare - en sveitsisk billedbokby ikke langt fra hovedstaden Bern.
Siden rundt høsten 2023 har det kommet gledelige nyheter fra denne idyllen for mobilkommunikasjonskritikere.
Den tidligere profesjonelle skiløperen Christian Oesch og arkitekten og arealplanleggeren Daniel Laubscher går til angrep
på myndighetene og bransjen, organiserer rettssaker og drar dem for retten, og informerer den sveitsiske offentligheten
om at de nyoppsatte 5G-antennesystemene er en bløff.
Ja, jeg har nyheter.
- La oss høre det.
Federal Court - vår klage er mottatt og vil bli akseptert.
Nå vil vi vite det.
Jeg mener at den kantonale håndhevelsesmyndigheten nå har levert bevis på at de er systematisk korrupte.
Det kan vi vise dem nå.
Disse antennene avgir ikke mindre stråling, slik håndhevelsesmyndighetene alltid hevder.
De stråler sterkere. Dette har vi nå kunnet påvise.
Og sammen med den sveitsiske foreningen WIR har vi nå påvist at det i Sveits generelt, men bare i kantonen Bern alene, er
386 antenner i 127 kommuner som ulovlig sender ut for mye stråling ved å bruke mer sendeeffekt enn de har tillatelse til.
Vi deler dette med samfunnet, med dem som er berørt.
Dette har nå også ført til reklame.
Slik at vi kan be disse kommunene om å sette i gang en prosedyre for å gjenopprette den juridiske situasjonen.
Det betyr å slå av og se om det i det hele tatt kan godkjennes.
Men logisk nok er det nå stor motstand fra mobiloperatørene, for da ville nettet kollapse.
Og de kjemper fortsatt imot og vil gå hele veien til den føderale høyesteretten, selv om den føderale høyesteretten allerede
har tatt stilling til dette juridiske spørsmålet flere ganger.
Men det er retten.
Å ha rett og å få rett er to forskjellige ting, og det krever rett og slett tålmodighet, mot og
ikke minst økonomi til å kjempe for sine rettigheter.
Siden diskusjonen om den nye 5G-generasjonen av mobiltelefoner begynte i 2019, har det vært organiserte protester,
særlig fra naturglade Sveits, som her i hovedstaden Bern.
Men da enkelte kantoner politisk krevde et moratorium, en stans i ekspansjonen, avlyste den nasjonale regjeringen det.
De økonomiske interessene var åpenbart viktigere for dem enn hensynet til innbyggerne.
Siden den gang har den ideelle organisasjonen forsøkt å vekke sveitserne med forbrukervernorientert informasjon og
foredrag, for å informere dem om deres rettigheter til strålevern og for å oppfordre dem til å protestere.
Begge parter er utrettelig aktive og suksessrike.
Hver gang vi holder en presentasjon, Daniel og jeg sammen, laster vi alltid opp lysbildene til arrangementet.
Alt ligger alltid på nettstedet vårt, med full åpenhet, slik at folk kan følge hvert steg på
veien, og de kan undersøke hver eneste kilde selv.
Vi vil ha "ikke tro oss", sørg selv med din egen forskning og bekreft det for deg selv også.
Og jeg tror vi har gjort store fremskritt på dette området de siste tre-fire årene, slik at folk selv kan forsikre seg om det.
Vi har virkelig vært i stand til å starte en veldig, veldig stor bølge i Sveits.
Jeg håper at det arbeidet vi kan gjøre her i Sveits, og med disse første suksesshistoriene som virkelig har blitt bekreftet
av domstolene, at dette også kan overføres internasjonalt.
Konseptet som vi bruker her i Sveits, kan også brukes overalt, til og med i USA og Australia og så videre.
En titt på nettsiden avslører en annen alliert i "Gigaherz.ch"-nettverket.
Dette har eksistert siden begynnelsen av mobiltelefonkritikken og -utdanningen, det vil si i drøyt 30 år.
Sammen er de nå sterke.
Men i vår tid er det ofte slik at folk som ikke sier ja og amen til alt, har det vanskelig selv i sine egne rekker.
Korona har først og fremst skapt en splittelse i samfunnet.
Så det fantes bare godt og ondt. Mediene moraliserte også.
Så du var enten tilhenger eller motstander.
Men det var nesten umulig å overbevise motparten med saklige, vitenskapelige argumenter.
For jeg måtte høre på mye den gangen, fra "svermere", konspirasjonsteoretikere og jeg vet ikke hva mer.
Selv om vi alltid kunne bevise det, ble det ikke bedømt i det hele tatt.
Og domstolene og mediene har kjørt hardt på det.
Ja, Laubscher er bare en motstander.
Men jeg har alltid sagt: Jeg bruker mobiltelefoner nesten hver dag fordi jeg også er avhengig av dem.
Men jeg er opptatt av å sikre at vi ikke får mer og mer stråling, og at stadig mer data overføres raskere og raskere.
Og det er nettopp det 5G skal gjøre - overføre hundre ganger mer data, hundre ganger raskere.
Det er ikke jeg som sier det, det er kjære Swisscom.
Og da blir det rett og slett farlig for folk og er helseskadelig.
Jeg har allerede lagt merke til at dette er en form for polarisering eller polemikk.
Da var man rett og slett en "swearer", en dårlig en, eller man var en god en.
Og i dag, dessverre, øker dette enda mer, hvis du krever retten, den skrevne gyldige loven,
blir du veldig ofte stemplet som "høyreorientert".
Det ene har ingenting med det andre å gjøre.
Men det er en erkjennelse jeg har gjort, at man blir presset inn i et politisk hjørne igjen - og jeg er politisk uavhengig.
Hvis det skal være saklig politikk, så er det evidensbasert vitenskap og ikke vitenskap.
Jeg prøver å vise at vi faktisk blir systematisk ført bak lyset av håndhevelsesmyndighetene.
Og det er vanskelig å overbevise domstolene om det, fordi bevisbyrden ligger på deg.
Vel, hvis samfunnsutviklingen fortsetter på denne måten, vil ordet konspiratør bli en hedersbetegnelse.
Disse to herrene mangler absolutt ikke utholdenhet.
Arkitekt Laubscher har allerede fullført det legendariske 100-kilometersløpet i Biel flere ganger.
Et boligfelt i Nord-Bayern. Det er eneboliger og boligblokker i nærheten av en basestasjon for
mobiltelefoni som er montert på taket av et hus.
Et vanlig bilde overalt i Europa.
En internasjonal gruppe av anerkjente forskere satte seg fore å undersøke i hvilken grad beboere som bor nærmere senderen,
utsettes for høyere helserisiko enn de som bor et stykke unna.
Alle testpersonene fra oppgjøret ble utstyrt med såkalt HRV-måleutstyr (= måler kroppens evne til å tilpasse seg).
Et 24-timers EKG og HRV-analyse brukes til å registrere statusen til det autonome systemet.
Testene og målingene ble utført i et spesialoppsatt telt i nærheten av senderen, og faser med høy og
lav stråling ble simulert med strålingsskjerming.
En nyhet i denne studien, med tittelen "Athermal biological effects of electromagnetic fields on the autonomic
nervous system and gene integrity", var bruken av blodprøver som ble tatt spesifikt fra alle testpersonene.
Sju timer etter at prøvene ble tatt, befant de seg på det anerkjente instituttet til professor Igor Belyaev ved Cancer
Research Institute of the Slovak Academy of Science i Bratislava.
Forskerteamet hans brukte de mest følsomme cellebiologiske metodene som er tilgjengelige på verdensbasis.
Resultatene vil sannsynligvis være en vitenskapelig milepæl i korrigeringen av håndteringen av elektromagnetiske felt.
Vi undersøker kromosomene her. Vi registrerer kromosom-metafysene.
Etter at alle metafysene er registrert, eksporterer jeg dem til datamaskinene mine og analyserer for hver metafyse
hvor mye dikentrisitet og hvor mange ringer som er til stede.
Basert på hyppigheten av avvik kan vi avgjøre om det foreligger en skade eller ikke.
Avslutningsvis viste de cellebiologiske undersøkelsene av kromosomstrukturen at endringer i genomet er
mulig etter år med eksponering over gjennomsnittet .
Økningen i kromosomavvik som ble observert i gruppe V, dvs. den eksponerte gruppen, indikerer kromosomavvik
som sannsynligvis har akkumulert seg gjennom årene.
Professor Belyaev oppsummerer det viktigste poenget i studien på følgende måte:
Analyse av det totale antallet kromosomavvik avslørte en ekstremt høy, statistisk signifikant forskjell mellom de eksponerte og
ikke-eksponerte gruppene: kromosomavvik forekom nesten dobbelt så hyppig i cellene i den eksponerte
gruppen som i cellene i den ikke-eksponerte gruppen.
ATHEM-3-studien skaper mye diskusjon verden over.
Forskerne baserte de observerte kromosomskadene på regelverket til Det internasjonale atomenergibyrået (IAEA), og fant at
de vanlige grenseverdiene ble overskredet med en faktor på 7,6.
ATHEM-3 kan være grunnlaget for en ny æra.
[Kjære medborgere, se, still spørsmål, ikke se bort, se på de ubehagelige tingene, så langt dere orker det
- og trekk deretter konsekvensene og gjør endringer.
Mitt håp er knyttet til kunnskap og til spørsmålet: "Hva er meningen med livet mitt?"
Vi kan allerede se, selv blant unge mennesker - selv om de liker å leke med mobiltelefonen og så videre - at
mange akkurat nå spør seg selv hva som er meningen med livet.
Mitt håp er at vi skal komme tilbake til det vesentlige.
... å forby WLAN fra hjemmene, forby DECT-telefoner og alt det der, men å gjøre det gjennom belysningsteknologi.
Og der det ikke er mulig - ute - å planlegge radiostrålingen nøye slik at vi kommer opp i 100 mikrowatt.
Det er mitt mål, og det er til og med juridisk bevist at det faktisk har blitt bekreftet som et mål av domstolene.
Min drøm er at vitenskapen skal vende tilbake til fortiden, og at forskere igjen skal bli
leger som kan noe og gir kunnskapen sin videre.
Så jeg har tillit til og virkelig håp om at det finnes forskere som nå ser på saken veldig raskt, og at den vil bli anerkjent.
Det inspirerer meg også, denne selvtilliten.
Ja, det er klart at vi endelig bør begynne å bruke teknologi på en fornuftig måte, at vi bør bruke enhetene våre på en
fornuftig måte, at vi bør bruke teknologi som ikke er skadelig.
Min drøm er at teknologi og innovasjoner faktisk skal muliggjøre sosiale og menneskelige fremskritt.
Jeg pleier alltid å si at innovasjon skal gjøre det mulig for menneskeheten å overskride de grensene den har
i dag og gå inn i det ukjente - men med respekt for naturen og ikke for å tilsløre fremtiden.
Li-Fi er en teknologi som virkelig kan berike tilkoblingsmulighetene.
Du lærer mye, du er i nettverk med hverandre, og du kan bruke tilkoblingsmuligheter uten radiostråling, uten risiko.
Så drømmen min er at det faktisk vil skje.
Denne teknologien vil bli brukt fornuftig for fremskritt. For menneskehetens fremgang.
Vi observerer rett og slett en verdensomspennende økning av kritiske sykdommer,
søvnproblemer og kreft, som vil øke i fremtiden.
Du må tenke på årsaken og være i stand til å undersøke og navngi de tingene som har ført til hele denne utviklingen.
Og dessverre blir dette til syvende og sist ignorert ved at man sier: Hva er symptomene, og hva kan et symptom gjøre?
Det har alltid vært klart at vi må finne årsakene og ikke kurere symptomene.
Drømmen min er, jeg prøver alltid å si det til familien min, at jeg egentlig ikke ville det.
Jeg har egentlig aldri hatt lyst til å ta tak i temaet.
Min drøm er at jeg skal slippe å pløye den fordi rettferdighet og lov og rett skal seire.
Det er min drøm - og da er 5G slik de ønsker det ikke mulig.
Så jeg drømmer om det.
Men noen ganger er jeg ikke sikker på om det egentlig bare er en drøm, eller hva sjansene er.
Jeg har ikke gitt opp håpet ennå.
Min drøm er at alle rundt om i verden virkelig skal forstå bedre hva mobiltelefoni egentlig er.
Og hvordan dette merkes personlig når vi har mobiltelefonen på hodet og hvordan vi bruker enheten her.
Det er veldig viktig at alle forstår det: Dette er ikke bare en innretning, det er virkelig et våpen.
Og vi må vite hvordan man håndterer et våpen.
Og med det ønsker jeg virkelig å legge til så mye som mulig.
Så raskt som mulig, slik at folk forstår hvor farlig dette faktisk er.
Spesielt når vi tenker på at vi gir telefonen, mobiltelefonen, til et barn og bruker den
som en slags barnevakt. Det er forferdelig.
Det er veldig fornuftig å sette seg inn i livets farer, ta dem på alvor og alltid begynne med seg selv først.
For jeg kan minimere mye stress - som jeg også utsetter kroppen min for - veldig, veldig
godt hvis jeg forstår hva jeg gjør mot meg selv.
Du vet, jeg tenker videre nå: Jeg tenker på hva vi spiser, jeg tenker på tatoveringene, jeg tenker på håndteringen, selvfølgelig,
den hygieniske og sunne håndteringen av denne mobiltelefonen.
Tåler jeg å roe ned for en stund? Tåler jeg å ha mobilfrie dager?
Det ville være en gave til livet og en gave til deg selv.
Og jeg tror at hvis vi får lov til å utvikle denne kjærligheten til oss selv, og det er det vi er her for - vi
leger - så kan vi ta mennesker med oss i denne bevisstheten.
Det handler ikke om å forby det, det handler om dette tidligere livet og om å ta det i egne hender.
For det er virkelig ikke hyggelig å stå der og si:
Det påvirker barn, det påvirker unge mennesker i dag, det påvirker voksne.
Vi bringer sykdommer frem i lyset som ikke hører hjemme der, om i det hele tatt, i en persons liv.
Jeg tror det eneste vi kan gjøre er å sende dem til helvete.
Men ... kan jeg si det i et intervju?
Jeg vet ikke hva jeg ellers skulle gjøre.
Det politiske systemet er korrupt. Mediene er nesten fullstendig korrupte.
Så hva skal vi gjøre? Vi må beskytte oss selv.