JAH rahvaalgatusele "Sularaha on vabadus" 8. märtsil 2026
Kaks väga olulist punkti sularahaalgatuse kasuks
Minu nimi on Richard Koller, ma olen juba pensionil ja mul on palju poliitilist kogemust
ning täna olen pühendunud sularaha säilitamisele.
Minu jaoks on väga, väga oluline, et me jätkaksime sularaha kaitsmist meie ühiskonnas ka tulevikus,
sest on kaks peamist põhjust, miks ma pooldan sularaha.
Üks asi on see, et me vajame kriisi ajal sularaha.
See on väga, väga oluline kriisikindlusele.
Ilma sularahata ei jää me Šveitsis kuus või kaheksa nädalat ilma internetita või isegi ilma elektrita ellu.
Majandus kukub kokku, eriti väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted lähevad pankrotti
ning me kannatame toiduprobleemide ja nälja all.
See oleks üks seisukoht ja teine seisukoht on samuti anonüümsus.
On väga, väga oluline, et me saaksime tulevikus osta tooteid ilma, et riik jälgiks meid, ilma et meid karistataks toodete
eest, mida me võisime osta minevikus ja mis on tulevikus küsitav.
Selliseid asju ei tohi meie ühiskonnas juhtuda ja minu jaoks on need kaks peamist põhjust, miks ma käivitasin selle rahaalgatuse.
Niisiis, meil on 8. märtsil hääletus, föderaalne hääletus sularaha küsimuses.
Kas sularaha on kaitstud poliitika poolt? Või jäetakse sularaha poliitikute poolt tähelepanuta ja see jääb
kaitsmata ning võib-olla, nagu Norras või Rootsis, tõrjutakse välja ja kaob kunagi tulevikus?
Föderaalvalitsus peab tagama, et sularaha saab kasutada kõikjal!
Rahvaalgatuse eesmärk on, et poliitikud - st Konföderatsioon - tagaksid, et Šveitsis oleks alati piisavalt pangatähti ja münte,
et need ei kaoks Šveitsis ära - nagu Rootsis ja Norras -, vaid et elanikkond saaks nendega alati maksta,
ühistranspordis pangatähtede ja müntidega, mis tähendab, et sularaha ei asendata Šveitsis.
See oli rahvaalgatuse sõnastamise eesmärk: konföderatsioon tagab, et ringluses on alati piisavalt pangatähti.
Ilma sularahata ei ole anonüümsust ega vastupanuvõimet kriisiolukorras!
Nii et sularaha on midagi väga olulist. See annab inimestele võimaluse olla vaba, maksta anonüümselt, olla jälgimatu.
Kuid see on väga oluline ka kriiside tõttu - kriisidele vastupanuvõime nimel, nagu Šveitsi keskpank seda nimetab.
Kriis on hetk, mil tehnoloogia ei pruugi olla kättesaadav.
Meil ei ole elektrit, meil ei ole internetti ning sellises olukorras peab elanikkond ja majandus suutma edasi
eksisteerida ning see saab toimuda ainult sularahaga.
Laastavad tagajärjed, kui sularaha kaob!
Kui Šveits muutuks nagu Rootsi või Norra, kus meil ei ole enam sularaha, siis näeme nende
riikide puhul, milliseid olukordi see tekitaks.
Rootsis ja Norras võiks agressor täna elektri- või Interneti-infrastruktuuri halvata ja riigis
valitseks kaos nelja kuni kuue nädala jooksul.
Mõlemad riigid on seda nüüdseks mõistnud ja püüavad seetõttu sularaha taastada.
See ei ole nii lihtne, sest ühelt poolt ei ole enam vahendeid ja teiselt poolt ei ole enam raha elanikkonnas
ja need meetmed tuleb muidugi nüüd uuesti võtta, et inimesed saaksid jätkuvalt turvaliselt elada ja
et neil oleks kriisiolukorras ka sularaha olemas.
Ilma sularahata ei ole valdust!
Niisiis, üks erinevus, mida vähesed mõistavad, on see, et sularaha on vara ja see on ka minu vara.
Kui mul on sularaha käes, siis on see minu vara.
Kui mul on juurdepääs sularahale ainult mobiiltelefoni kaudu või rahale mobiiltelefoni kaudu, siis on
see ainult juurdepääs minu varale. See ei ole valdus.
See võib igal ajal katkeda elektri või interneti puudumise tõttu.
Ma ei ole enam vaba ja ei saa enam sisseoste teha, ma ei saa enam liikuda, mul ei ole enam juurdepääsu oma rahale.
Seetõttu on oluline, et meil oleks alati veidi sularaha taskus või kodus, juhuks kui midagi sellist juhtub,
et me saaksime jätkata oma toidu ja toodete ostmist.
See ei ole siinkohal tagatud. Nii et kui raha enam ei ole, siis on meil lihtsalt see probleem.
Sularaha kadumist kontrollitakse pahatahtlikult!
Noh, see on natuke illusioon, mis inimestel on, et te arvate, et sularaha tegelikult kaob sellest, kuidas olukord või elu areneb.
Sularaha ei kao arengu tõttu.
Sularaha kaotamine on poliitiliselt soovitav.
Vähemalt alates "Better Than Cash Alliance" asutamisest 2014. aastal on siin loodud ÜRO-le lähedane
organisatsioon, mis on sularaha ülemaailmselt välja tõrjunud.
ja digitaalne makseviis kõikjal.
Sularaha ei kao lihtsalt seetõttu, et see on poliitiliselt keelatud.
Sularaha on kadumas, sest me oleme harjunud sellega, sest meile antakse - või pigem
võetakse - võimalus kasutada sularaha kõikjal.
See on tee ja see ei kao lihtsalt ära.
Sularaha mahasurumise taga on globaalsed eesmärgid!
Paljud inimesed, kes soovivad kaitsta sularaha, näevad sularaha mahasurumise taga loomulikult ka globaalset eesmärki.
Inimeste kontrollimine on võimalik ainult ilma sularahata.
Niikaua kui meil on sularaha, oleme anonüümsed, oleme ka natuke autonoomsed.
Me võime liikuda, kuidas me tahame. Kui raha enam ei oleks, siis oleks ühiskondi muidugi lihtne kontrollida.
Sularaha ümberpaigutamisel on veel üks punkt.
Loomulikult aitab sularaha ka meie suurtel pankadel ja investeerimisfirmadel, nagu BlackRock, kompenseerida
negatiivseid intressimäärasid või halbu olukordi ning samuti nõuda makse, mida praegu lihtsalt ei saa nõuda.
Sest kui sularaha enam ei ole, siis saab negatiivseid intressimäärasid lihtsalt
alandada ja see oleks praktiline sundvõõrandamine,
sest kui me ei saa enam pangast raha, siis saab neid negatiivseid intressimäärasid lihtsalt veelgi enam punaseks venitada.
See tähendaks, et kümne või viieteistkümne aasta pärast võib meil olla kümme protsenti negatiivseid intressimäärasid ja kui
meil on siis raha, siis jääb igal aastal kümme protsenti puudu.
Kogu mehhanismi juures on veel üks punkt.
Kui meil ei ole enam sularaha, siis on muidugi võimalik ka ühiskonda kontrollida nii, et me ütleme, et
kui sa ei ole kolme kuu jooksul raha ära kasutanud, siis kaotab see lihtsalt oma väärtuse.
Sa võid seda kasutada selleks, et suunata ettevõtteid raha kulutama ja seejärel uuesti tööle.
Ja see oleks muidugi võimalus, mida suured korporatsioonid, keerulised rahvusvahelised kontsernid,
sooviksid näha, kui nende müüki saaks sel viisil kontrollida.
Vastuettepanek on kasutu ja tuleks seetõttu tagasi lükata!
Vastuettepanekus räägitakse sellest, et SNB annab piisavalt raha.
Kuid rahvuspangal ei ole võimalik tagada, et raha saaks turul kasutada.
Riigipank annab ainult nii palju raha, kui pangad nõuavad.
Rahvuspangal ei ole võimalust nõuda sularahaautomaate, et sularaha saaks üldse veel välja võtta.
Sularahaautomaadid viiksid selleni, et inimesed maksaksid taas sularahaga ühistranspordis, jõuluturul ja igal pool mujal.
Riigipank ei saa seda kindlaks teha.
Seega ei ole vastuettepanekul rahvaalgatusega midagi pistmist. Vastuettepanekul ei ole mingit mõju.
Seepärast ei nõustunud me vastuettepanekuga ja nõuame jätkuvalt, et rahvaalgatus tuleks vastu võtta, sest rahvaalgatus
kohustab poliitikuid ja poliitikud on võimelised tegutsema.
See võib määrata, et saate jätkata sularahaga maksmist ühistranspordis.
Ta võib määrata, et Šveitsis peab olema selline ja selline arv sularahaautomaate.
Ta võib kindlaks teha, et me võime jätkata jõuluturul igal pool sularahaga maksmist.
See on suur erinevus rahvaalgatusega võrreldes.
Me kohustame poliitikuid, vastuettepanek kohustab Šveitsi Rahvuspanka tegema seda, mida ta juba praegu teeb, ja
lihtsalt tõstab õigusliku aluse põhiseaduslikule tasemele.
Aga see ei muutu.
Seepärast tuleks kindlasti hääletada rahvaalgatuse poolt.
Meil on teine punkt, mis eristab rahvaalgatust vastulausest.
Teine punkt on see, et rahvaalgatuses räägime Šveitsi valuutast, mis on Šveitsi frank.
Vastuettepanekus räägitakse sellest, et Šveitsi valuuta on frank. Ja see on vale.
ISO standard 4217 sätestab, et Šveitsi valuuta on Šveitsi frank.
Ja muidugi võib föderaalnõukogul olla eesmärk Šveitsi frangi vahetamisega põhiseaduses Šveitsi franki vastu.
- igaüks, kes arvab, et kuri on kelmik
- kuid see annaks talle volitused kehtestada e-frangi kui Šveitsi vääringu seaduses.
Ja see tähendaks, et rahvas ja kantonid ei saaks enam selle üle otsustada, sest vabatahtliku rahvahääletuse
puhul saab ainult rahvas otsustada, kas ta võtab selle vastu või lükkab selle tagasi.
"Pangatähed ja mündid" digitaalse sularahafunktsiooni asemel!
Rahvaalgatuses räägime pangatähtedest ja müntidest.
Miks mitte sularaha?
Sularaha ei ole nii selgelt määratletav mõiste, sest sularaha on ka midagi, mis võib toimuda puhtalt digitaalselt.
Ja järgmisel põhjusel.
Te näete, ELi ja nende sularaha allasurumise organite juristid on leidnud, et kui mul on mobiiltelefonis summa - isegi kui see
on juurdepääs, ma näen siin summat - ja ma kannan selle TWINTiga teisele mobiiltelefonile üle, siis on see sularahamakse.
Ja see sularahas maksmine viiks selleni, et juristid ütlevad, et see on tegelikult nagu sularaha.
See on üle läinud ühelt omanikult teisele ja seega ei ole tegemist laenuga.
Seega võiks tulevikus öelda, et mobiiltelefonis olev digitaalne raha on sularaha.
- Seda ei saa öelda. See on üsna lihtne: siin on selge, siin on mul märkmeid ja siin on mul ka münte.
- ja see on põhiseaduses selgelt määratletud ning põhiseaduses on vaja selget teavet, selgeid mõisteid, mis on põhiseaduses.
Ja see on ka üks vastulausete punkt. See on ebapuhas, see on ebaselge.
Meie rahvaalgatus on väga selgelt sõnastatud ja viitab pangatähtedele ja müntidele, sest me tahame kaitsta
pangatähti ja münte, mitte aga võimalusel tulevikus digitaalse sularaha funktsiooni, mis on õiguslikult sellisena määratletud.
Sponsor hääletamise ajaleht koos varjatud faktidega iga majapidamise jaoks!
Rahvaalgatuse, 8. märtsi hääletuse oluline punkt on see, et me saame hääletada ühelt poolt rahvaliikumise poolt pangatähtede
ja müntidega ja teiselt poolt vastuettepaneku poolt.
Algatus pangatähtede ja müntidega on väga selge ja vastuettepanek on veidi keeruline või hägune või mitte nii selge.
Ja et inimesed seda mõistaksid, oleme kirjutanud ajalehe, kus erinevused on selgelt kirjeldatud.
Selleks, et seda ajalehte saaks sponsoreerida igas majapidamises, oleme pannud selle
ajalehe üles aadressil www.flyer-ueberall.ch.
Selle võib panna üksikute omavalitsuste postkastidesse.
Palun toetage meid selles, et kõigil oleks selge ülevaade sellest, mille üle nad 8. märtsil hääletavad.
Tänan teid väga.
Raha kadumisel kannatavad esimesena inimesed, kes on leivajooksul!
Niisiis, kui sularaha Šveitsis kaob, kes kannatab esimesena?
Loomulikult kannatavad kõige vaesemad kõigepealt.
Me näeme seda ka kaebustes, mida ma olen esitanud ühistranspordi vastu.
Kes kannatab, kui ühistranspordis enam sularaha ei aktsepteerita?
Need on inimesed, kes peavad iga päev elama kolme, viie või ehk veidi alla kaheksa frangi.
Saate bussi, ei saa maksta, sularahaautomaate enam ei ole.
Ja need on inimesed, keda me oma elust välja jätame.
See on lihtsalt ebaõiglane, see ei ole õiglane.
Nendel inimestel on samuti õigus ühistranspordile.
Nendel inimestel on õigus maksta WC-s sularahaga - sest neil ei ole võimalik krediitkaarti saada, sest neil ei ole raha või
nad on läbi kukkunud ja neil ei ole kontot, sest nad ei saa endale lubada nutitelefoni funktsioonidega mobiiltelefoni.
On väga, väga oluline, et me seda näeksime.
Meil on miljon inimest, kes peavad elama leivanappuse piiril.
Ja meil on palju vanu inimesi, kes elavad ainult AHV-l.
Ja need inimesed ei saa osta ettemakstud kaarti ja blokeerida sellele 20 või 50 franki.
Nad elavad iga frangi eest päevas, mida nad saavad kasutada.
Ja on oluline, et neid inimesi ei tõrjutaks ühiskonnast välja, et nad saaksid jätkuvalt meie ühiskonnas osaleda.
Sularaha hoidmine tähendab sularahaga maksmist!
Seetõttu on väga, väga oluline, et me hoiaksime jätkuvalt oma sularaha.
Aga see vajab ka natuke pühendumist elanikkonna poolt, sest me peaksime jälle rohkem sularahaga maksma - kui summad
on väikesed või mis iganes -, et kassad ei kaoks kaubanduskeskustes, bensiinijaamades ja kõikjal mujal.
Sest kui keegi ei maksa enam sularahaga, siis on lihtsalt aja loogika, et kassad
kaotatakse ära ja seega ka sularaha tõrjutakse välja.
Kui meil ei ole enam sularaha, siis on oht, et me kannatame mingil hetkel selle väljatõrjumise all.
Kui pangatähtede ja müntide puudumine tähendab, et kriisiolukorras ei ole võimalik midagi osta.
Ja seepärast palun ma kõigil, et kodus oleks ehk 700 franki inimese kohta, sest kui
elektrienergia otsa saab, peame selle eest maksma,
Kui internetti enam ei ole - me näeme seda Iraanis, kus internet lihtsalt välja lülitati -, kui meil seda enam
ei ole, siis vajame inimesi, kellel on kodus veel raha, et majandus saaks edasi toimida.
Siis võite ka oma naabrile midagi anda, et ta, kellel kodus enam pangatähti ja münte ei ole,
saaks siiski midagi osta ja majandus jätkuks.
See on väga, väga oluline. Vaatame Saksamaad, Berliini:
Rünnak elektrijaotuskeskuse vastu jättis ühe linnaosa viieks päevaks elektrita.
See oli kaos, see oli osaliselt sõjaõhkkond.
Mõistlike inimeste ja tarkade šveitslastena peaksime seda ennetama ja seetõttu aeg-ajalt
rohkem sularaha maksma, kui me oleme harjunud.
Turvaline sularaha kriiside üleelamiseks!
Kui te hääletate 8. märtsil JAH, ei ole te midagi kaotanud, vaid ainult võitnud.
Nad on võitnud ühe asja: Et poliitikud peavad kaitsma sularaha.
Ja kui meil on kriisiolukorras raha vaja, siis võidate jälle, sest saate ellu jääda.
Ja te ei ole midagi kaotanud, sest me ei võitle digitaalse raha vastu.
Me lihtsalt tahame, et teil oleks jätkuvalt vabadus otsustada, kas soovite maksta digitaalselt või sularahas.
Selle saavutamiseks peame 8. märtsil hääletama JAH rahvaalgatuse "Sularaha on vabadus" poolt.
Ja kui mõlemale JAH, siis ärge unustage teha rist alla - kui seal on kirjas: "Kui on kaks
JAH, siis kumba rahvaalgatust te eelistate?".
Siis hääletage originaali poolt, hääletage "Raha on vabadus" poolt, tehke sinna rist.
Tänan teid väga. Me ei kaota, me lihtsalt võidame.