JA til folkeinitiativet "Kontanter er frihet" den 8. mars 2026
To svært viktige punkter som taler til fordel for kontantinitiativet
Jeg heter Richard Koller, jeg er allerede pensjonist og har mye politisk erfaring, og i dag er jeg opptatt av å bevare kontanter.
For meg er det veldig, veldig viktig at vi fortsetter å sikre kontanter i samfunnet vårt også i fremtiden,
Det er to hovedgrunner til at jeg er for kontanter.
En ting er at vi trenger kontanter i krisen.
Det er veldig, veldig viktig for kriseresistens.
Uten kontanter overlever vi ikke i Sveits i seks eller åtte uker uten internett eller strøm.
Økonomien vil kollapse, særlig små og mellomstore bedrifter vil gå under, og vi vil få matproblemer og sult.
Det er det ene synet, og det andre synet er også anonymitet.
Det er veldig, veldig viktig at vi kan kjøpe produkter i fremtiden uten å bli overvåket av staten, uten å
bli straffet for produkter som vi kanskje har kjøpt tidligere, og som så er tvilsomme i fremtiden.
Slike ting må ikke skje i samfunnet vårt, og for meg er dette de to viktigste grunnene
til at jeg lanserte dette kontantinitiativet.
Så vi har en avstemning 8. mars, en føderal avstemning om kontantspørsmålet.
Er kontanter beskyttet av politikken? Eller blir kontanter neglisjert av politikerne, og vil de forbli
ubeskyttet og muligens bli fortrengt og forsvinne en gang i fremtiden, slik som i Norge eller Sverige?
Den føderale regjeringen må sørge for at kontanter kan brukes overalt!
Målet med folkeinitiativet er at politikerne - det vil si staten - skal sørge for at det alltid
er nok sedler og mynter tilgjengelig i Sveits,
slik at de ikke forsvinner i Sveits - slik de har gjort i Sverige og Norge - men at befolkningen alltid kan betale med dem,
offentlig transport med sedler og mynter, noe som betyr at kontanter ikke blir erstattet i Sveits.
Det var målet med formuleringen av folkeinitiativet: Forbundet skal sørge for at det alltid er nok sedler i omløp.
Ingen anonymitet og ingen motstandsdyktighet i kriser uten kontanter!
Kontanter er altså noe helt essensielt. Det gir folk muligheten til å være frie, til å betale anonymt, til å være usporbare.
Men det er også svært viktig på grunn av krisene - i kriseresistensens navn, som
den sveitsiske nasjonalbanken kaller det.
Krisen er et øyeblikk da teknologien kanskje ikke er tilgjengelig.
Vi har ikke strøm, vi har ikke internett, og i slike situasjoner må befolkningen og økonomien kunne
fortsette å eksistere, og det kan bare skje med kontanter.
Ødeleggende konsekvenser hvis kontanter forsvinner!
Hvis Sveits skulle bli som Sverige eller Norge, hvor vi ikke lenger har kontanter, så kan vi faktisk se fra
disse landene hva slags situasjoner det ville føre til.
I Sverige og Norge kan en angriper lamme strøm- eller internettinfrastrukturen i dag, og landet
vil være i kaos i løpet av fire til seks uker.
De to landene har nå innsett dette og forsøker derfor å bygge opp igjen kontanter.
Det er ikke så lett, for det er ikke flere midler på den ene siden og ikke mer penger på den andre i befolkningen
og disse tiltakene må selvsagt iverksettes igjen nå, slik at folk kan fortsette å leve i trygghet og
samtidig ha kontanter tilgjengelig i en krisesituasjon.
Ingen besittelse uten kontanter!
En forskjell som de færreste er klar over, er at kontanter er eiendom, og det er også min eiendom.
Hvis jeg har kontanter i hånden, så er det min eiendom.
Hvis jeg bare har tilgang til kontanter via mobiltelefonen eller penger via mobiltelefonen, så er det
bare tilgang til min eiendom. Det er ikke besittelse.
Den kan når som helst bli avbrutt på grunn av mangel på strøm eller internett.
Jeg er ikke lenger fri og kan ikke lenger handle, jeg kan ikke lenger bevege meg rundt,
jeg har ikke lenger tilgang til pengene mine.
Det er derfor viktig at vi alltid har litt kontanter i lomma eller hjemme i tilfelle noe slikt skulle
skje, slik at vi kan fortsette å kjøpe mat og produkter.
Det er ikke garantert her. Så hvis det ikke er mer penger, har vi rett og slett dette problemet.
Forsvinningen av kontanter blir kontrollert på en ondsinnet måte!
Vel, det er litt av en illusjon som folk har, at du tror at kontanter faktisk kommer til å forsvinne
fra hvordan situasjonen eller livet utvikler seg.
Kontanter forsvinner ikke på grunn av utviklingen.
Det er politisk ønskelig å avskaffe kontanter.
I hvert fall siden "Better Than Cash Alliance" ble grunnlagt i 2014, har det her blitt etablert en
FN-relatert organisasjon som skal erstatte kontanter verden over
og den digitale betalingsmetoden overalt.
Kontanter vil ikke forsvinne bare fordi de blir forbudt av myndighetene.
Kontanter forsvinner fordi vi blir vant til dem, fordi vi får - eller rettere sagt fratas
- muligheten til å bruke kontanter overalt.
Dette er veien, og den forsvinner ikke bare.
Det er globale mål bak undertrykkelsen av kontanter!
Mange som ønsker å beskytte kontanter, ser naturligvis også et globalt mål bak avskaffelsen av kontanter.
Å kontrollere mennesker er bare mulig uten kontanter.
Så lenge vi har kontanter, er vi anonyme, og vi er også litt autonome.
Vi kan bevege oss som vi vil. Hvis det ikke fantes mer penger, ville det selvsagt være lett å kontrollere samfunnene.
Det er et annet poeng med kontantforskyvningen.
Kontanter hjelper selvfølgelig også de store bankene og investeringsselskapene vi har, som BlackRock, til å kompensere for
negative renter eller dårlige situasjoner, og også til å kreve inn avgifter som ikke uten videre kan kreves inn for øyeblikket.
For hvis pengene ikke lenger er der, kan de negative rentene ganske enkelt senkes, og
dette vil være en praktisk ekspropriasjon,
For hvis vi ikke lenger kan få pengene fra banken, kan disse negative rentene bare forlenges ytterligere.
Det vil bety at vi om ti eller femten år kan stå overfor ti prosent negative renter, og hvis vi
da har penger, vil vi mangle ti prosent hvert år.
Det er et annet poeng med hele mekanismen.
Hvis vi ikke lenger har kontanter, er det selvfølgelig også mulig å styre samfunnet på en slik måte at vi sier
at hvis du ikke har brukt opp pengene på tre måneder, så mister de rett og slett sin verdi.
Du kan bruke den til å styre selskaper til å bruke penger og deretter jobbe igjen etterpå.
Og det ville selvfølgelig være en mulighet som de store selskapene, komplekse internasjonale konsern, gjerne
ville se om salget deres kunne kontrolleres på denne måten.
Motforslaget er ubrukelig og bør derfor forkastes!
I motforslaget snakkes det om at Nasjonalbanken skal stille nok penger til rådighet.
Men Nasjonalbanken har ingen mulighet til å sikre at pengene kan brukes i markedet.
Nasjonalbanken stiller bare til rådighet den mengden penger som bankene etterspør.
Nasjonalbanken har ikke mulighet til å kreve minibanker slik at kontanter fortsatt kan tas ut i det hele tatt.
Minibanker vil føre til at folk igjen betaler med kontanter på offentlig transport, på julemarkedet og alle andre steder.
Nasjonalbanken kan ikke avgjøre dette.
Motforslaget har altså ingenting med folkeinitiativet å gjøre. Motforslaget har ingen effekt.
Derfor aksepterte vi ikke motforslaget og fortsetter å insistere på at folkeinitiativet skal aksepteres, fordi folkeinitiativet
forplikter politikerne, og politikerne er i stand til å handle.
Den kan bestemme at du kan fortsette å betale med kontanter på offentlig transport.
Den kan bestemme at så og så mange minibanker må være tilgjengelige i Sveits.
Hun kan bestemme at vi kan fortsette å betale med kontanter overalt på julemarkedet.
Det er den store forskjellen til det folkelige initiativet.
Vi forplikter politikerne, motforslaget forplikter den sveitsiske nasjonalbanken til å gjøre det den allerede gjør i dag, og hever
ganske enkelt det juridiske grunnlaget til konstitusjonelt nivå.
Men det forandrer seg ikke.
Og derfor bør folkeinitiativet definitivt stemmes for.
Vi har et annet punkt som skiller folkeinitiativet fra motforslaget.
Det andre poenget er at vi i det populære initiativet snakker om at den sveitsiske valutaen er sveitserfranc.
I motforslaget snakkes det om at den sveitsiske valutaen er franc. Og det er feil.
ISO-standard 4217 fastslår at den sveitsiske valutaen er sveitsiske franc.
Og Forbundsrådet kan selvsagt ha et mål med å gå fra sveitserfranc til franc i grunnloven
- alle som tror at ondskap er en skurk
- men det ville gi ham fullmakt til å innføre e-franc som sveitsisk valuta.
Og det ville bety at folket og kantonene ikke lenger ville få lov til å ta stilling til det, for med en
valgfri folkeavstemning er det bare folket som kan bestemme om de vil godta eller forkaste det.
"Sedler og mynter" i stedet for en digital kontantfunksjon!
I folkeinitiativet snakker vi om sedler og mynter.
Hvorfor ikke fra kontanter?
Kontanter er ikke et begrep som kan defineres så entydig, for kontanter er også noe som kan skje rent digitalt.
Og av følgende grunn.
Jurister i EU og i disse organene for avskaffelse av kontanter har nemlig funnet ut at hvis jeg har et beløp på mobiltelefonen
min - selv om det er i tilgang, ser jeg et beløp her - og overfører det til en annen
mobiltelefon med TWINT, så er det en kontant betaling.
Og denne kontantbetalingen vil føre til at advokater sier at det faktisk er som kontanter.
Den har gått fra en eier til en annen og er derfor ikke et lån.
Så i fremtiden kan man også si at digitale penger på mobiltelefonen er kontanter.
- Det kan du ikke si. Det er ganske enkelt: Her er det klart, her har jeg sedler, og her har jeg også mynter
- og det er klart definert i grunnloven, og grunnloven trenger klar informasjon, klare begreper som står i grunnloven.
Og det er også et poeng i motforslaget. Det er urent, det er uklart.
Vårt folkeinitiativ er veldig tydelig formulert og refererer til sedler og mynter fordi vi ønsker å beskytte sedler
og mynter og ikke en eventuell digital kontantfunksjon i fremtiden, som er juridisk definert som en slik.
Sponsor stemmeavis med tilbakeholdte fakta for hver husstand!
Et viktig poeng med folkeinitiativet, avstemningen 8. mars, er at vi kan stemme for et folkeinitiativ med sedler og
mynt på den ene siden og for et motforslag på den andre.
Initiativet med sedler og mynter er veldig tydelig, og motforslaget er litt
vanskelig eller utydelig eller ikke så tydelig.
Og for at folk skal skjønne dette, har vi skrevet en avis der forskjellene er tydelig beskrevet.
For at denne avisen skal kunne sponses i alle husstander, har vi lagt den ut på www.flyer-ueberall.ch.
Den kan legges i postkassene i de enkelte kommunene.
Støtt oss i dette arbeidet, slik at alle har et klart bilde av hva de skal stemme over den 8. mars.
Tusen takk skal du ha.
Folk på fattigdomsgrensen lider først når kontantene forsvinner!
Så hvis kontanter forsvinner i Sveits, hvem rammes først?
De fattigste lider selvfølgelig først.
Det ser vi også i de klagene jeg har sendt inn mot kollektivtransporten.
Hvem blir skadelidende når kollektivtransporten ikke lenger tar imot kontanter?
Det er disse menneskene som hver dag må klare seg på tre, fem eller kanskje i underkant av åtte franc.
Du går på en buss, kan ikke betale, det er ikke flere billettautomater.
Og det er disse menneskene vi ekskluderer fra livene våre.
Det er rett og slett ikke rettferdig.
Disse menneskene har også rett til offentlig transport.
Disse menneskene har rett til å betale med kontanter på toalettene - fordi de ikke kan få kredittkort, fordi de ikke har
penger eller har falt mellom alle stoler og ikke har en konto, fordi de ikke har råd til
en mobiltelefon med smarttelefonfunksjoner.
Det er veldig, veldig viktig at vi ser dette.
Vi har en million mennesker som må leve på fattigdomsgrensen.
Og vi har mange gamle mennesker som bare bor på AHV.
Og disse menneskene kan ikke kjøpe et kontantkort og sperre 20 eller 50 franc på det.
De lever av hver eneste franc de kan bruke per dag.
Og det er viktig at disse menneskene ikke blir skjøvet ut av samfunnet, at de kan fortsette å delta i samfunnet vårt.
Å holde på kontanter betyr å betale med kontanter!
Det er derfor veldig, veldig viktig at vi fortsetter å holde på kontantene våre.
Men det krever også litt engasjement fra befolkningen, for vi bør betale mer med kontanter igjen - selv om beløpene er små
eller hva som helst - slik at kassaapparatene ikke forsvinner i kjøpesentre, på bensinstasjoner og alle andre steder.
For hvis ingen lenger betaler med kontanter, er det en logisk følge av tiden at kassaapparatene vil bli
avskaffet, og dermed vil også kontanter bli fortrengt.
Hvis vi ikke lenger har kontanter, risikerer vi at vi på et eller annet tidspunkt vil bli rammet av denne fortrengningen.
Å ikke ha sedler og mynter betyr at man ikke kan kjøpe noe i en krisesituasjon.
Og det er derfor jeg ber alle om å ha kanskje 700 franc per hode hjemme, for hvis vi går tom for strøm, må vi betale for det,
Hvis det ikke lenger finnes internett - vi ser det i Iran, der internett rett og slett ble slått av - hvis vi ikke
lenger har det, så trenger vi folk som fortsatt har penger hjemme, slik at økonomien kan fortsette å fungere.
Da kan du også gi noe til naboen din, slik at han som ikke lenger har sedler og mynt hjemme, likevel
kan kjøpe noe, og økonomien fortsetter å eksistere.
Det er veldig, veldig viktig. La oss ta en titt på Tyskland, på Berlin:
Et angrep på et elektrisitetsverk førte til at et nabolag var uten strøm i fem dager.
Det var kaos, det var delvis en krigsstemning.
Som fornuftige mennesker og smarte sveitsere bør vi forhindre dette og derfor betale mer
kontant fra tid til annen enn vi er vant til.
Sikre kontanter for å overleve i kriser!
Hvis du stemmer JA den 8. mars, har du ikke tapt noe, du har bare vunnet.
Du har vunnet én ting: At politikerne må sikre kontanter.
Og hvis vi trenger kontanter i en krisesituasjon, vinner du igjen fordi du kan overleve.
Og du har ikke tapt noe, for vi kjemper ikke mot digitale penger.
Vi ønsker rett og slett at du fortsatt skal ha friheten til å velge om du vil betale digitalt eller kontant.
Og for å oppnå dette må vi stemme JA til folkeinitiativet "Kontanter er frihet" den 8. mars.
Og hvis det er JA til begge, ikke glem å sette et kryss nederst - når det står: "Hvis det er
to JA, hvilket folkeinitiativ foretrekker du?"
Så stem på originalen, stem på "Cash is freedom", sett et kryss der.
Tusen takk. Vi taper ikke, vi bare vinner.