[Charles Darwin (1809-1882) este considerat unul dintre cei mai mari om de știință din toate timpurile.
Cercetările sale privind originea speciilor sunt considerate baza teoriei evoluției.
Aceasta este cunoscută în întreaga lume și se predă în școlile și universitățile din multe țări.
În epoca sa, opera lui Darwin a reprezentat un punct de cotitură, de la credința în creația
divină la o viziune materialistă asupra lumii.
Astăzi, teoria evoluției este considerată a fi explicația completă pentru
complexitatea tuturor formelor de viață.
Aceasta afirmă că organismele vii se pot schimba de-a lungul mai multor generații prin
adaptarea la mediul lor și că pot apărea noi specii.
Publicul este încurajat constant să susțină darwinismul prin intermediul
mass-media și al rapoartelor științifice.
Se propagă ideea că toți oamenii de știință din lume cred în această teorie.
"Viziunea darwiniană asupra lumii" este ferm ancorată în mintea multor oameni.
Pe site-ul biologie-lernprogramme.de puteți citi următoarele despre termenul "teoria evoluției":
"În limbajul cotidian, termenul "teorie" se referă la o afirmație destul de incertă; în știință,
acesta ar corespunde mai degrabă termenului "ipoteză".
În știință, pe de altă parte, o "teorie" este deja susținută de numeroase
descoperiri, aproape ca o "lege a naturii".
Așadar, atunci când vorbim despre "teoria" evoluționistă, subliniem de fapt dovezile foarte bune!
Dar cum arată aceste dovezi bune?
Există cu adevărat un consens în comunitatea științifică sau acest subiect, ca multe altele, este caracterizat
prin suprimarea vocilor critice divergente?
Toți oamenii de știință din lume cred în teoria evoluției - cel puțin așa a susținut
în 2001 lanțul de posturi TV PBS din SUA.
Asta a dus la o reacție publică puternică.
Bruce Chapman, președintele grupului de reflecție Discovery Institute, a acuzat realizatorii
filmului că "stigmatizează" toți oamenii de știință care pun la îndoială teoria evoluției.
"Ei vor ca oamenii să creadă că singura critică la adresa teoriei lui Darwin vine
astăzi din partea fundamentaliștilor religioși."
John West, director adjunct, a denunțat faptul că darwiniștii influențează în mod deliberat mass-media,
politica și instanțele judecătorești pentru a suprima opiniile divergente și a împiedica discuțiile.
El este convins că această represiune reușește doar să-i facă pe oameni mai sceptici.
Institutul a publicat apoi o listă cu nume de oameni de știință care gândesc diferit.
Toți au avut curajul să semneze și să facă public faptul că se îndoiesc de teoria lui Darwin.
Lista include membri ai Academiei Americane de Științe, ai academiilor rusă, poloneză și cehă, precum și
ai unor universități renumite precum Yale, Princeton, Stanford, MIT, UC Berkeley, UCLA și altele.
Toți semnatarii au un doctorat în domeniul lor. Acesta este un consens remarcabil de larg.
[Vorbitor 2: "Darwiniștii nu încetează niciodată să afirme că niciun om de știință
serios nu se îndoiește de această teorie.
Sunt 500 de oameni de știință aici care sunt pregătiți să își facă public scepticismul față
de teoria evoluției", a declarat Dr. John G. West de la Discovery Institute.
"Eforturile darwiniștilor de a folosi tribunalele, mass-media și instituțiile academice pentru a suprima
disidența și a înăbuși dezbaterea nu vor face, de fapt, decât să ducă la mai multă disidență și să
inspire mai mulți oameni de știință să se alăture listei celor care critică evoluția."
Lista disidenților lui Darwin este precedată de următoarea afirmație:
"Suntem sceptici cu privire la afirmația că este posibil ca mutațiile aleatorii și selecția
naturală să fie responsabile de complexitatea vieții.
Ar trebui efectuată o examinare atentă a dovezilor teoriei lui Darwin."
Astăzi, această listă include deja peste 1000 de oameni de știință.
Sunt sceptic cu privire la afirmații.
Sunt sceptic. Sunt sceptic. Eu sunt sceptic. Noi suntem sceptici.
Din ce în ce mai mulți oameni de știință pun la îndoială teoria darwiniană.
Suntem sceptici cu privire la afirmațiile conform cărora mutația aleatorie și selecția naturală
pot fi responsabile pentru complexitatea vieții.
Peste 1000 de doctori în științe din întreaga lume au semnat lista.
Sunt sceptic. Sunt sceptic. Sunt sceptic.
Sunt sceptic cu privire la afirmațiile conform cărora este posibil ca mutațiile aleatorii și selecția
naturală să fie responsabile de complexitatea vieții.
Studiul atent al teoriei darwiniste ar trebui încurajat."
Darwin însuși a presupus că numeroasele lacune din teoria sa vor fi completate de generațiile
următoare prin descoperiri corespunzătoare.
În schimb, oamenii de știință din diferite discipline au făcut în mod repetat descoperiri care au
dus la prăbușirea continuă a teoriei sale privind "evoluția prin selecție naturală".
Mai jos veți auzi câteva voci discordante pe care presa mass-mediei nu le-a publicat încă.
Biologul molecular australian Michael Denton a scris în cartea sa "Evolution: A Theory in Crisis":
"Darwin nu a fost capabil să prezinte nicăieri un singur caz real de selecție naturală care
să fi cauzat schimbări evolutive în natură."
"Pionierii geneticii precum Karl Curns și Heribert-Nilsson au subliniat repetat că
selecția în sine nu poate crea nimic nou. Ea este doar o sită care cerne lucrurile.
La fel cum o sită nu creează noi frunze de ceai, selecția nu creează noi forme sau noi specii.
Ea poate doar să selecteze ceea ce este oferit, dar nu poate crea noi forme și specii.
"Ceea ce Darwin a prezentat în cartea sa au fost posibilități de gândire: Cum ar fi putut fi?
Cum s-au putut dezvolta organismele de pe acest pământ?
Dar nici el, nici darwiniștii, nici neo-darwiniștii nu pot confirma experimental această afirmație astăzi."
În plus față de arheologi și biologi, unii matematicieni au pus la îndoială teoria evoluției.
Din prisma matematicii, ADN-ul conține o cantitate mare de informații despre viață, a declarat Stanislaw
Ulam, un inginer din cadrul Proiectului Manhattan.
Natura nu se poate baza pe procese aleatorii pentru a genera astfel de
informații, așa cum sugerează teoria lui Darwin.
Biologul molecular american Douglas Axe a efectuat, de asemenea, calcule în acest
context și a ajuns la aceeași concluzie:
Ar fi nevoie de 10 trilioane de pământuri pentru a crea o moleculă proteică normală prin
mutații aleatorii. Aceasta este evident imposibil.
"În sistemul evolutiv, coincidența joacă un rol destul de important deoarece se crede că mutațiile
aleatorii, schimbările aleatorii pot crea un concept.
Astfel se supraîncarcă coincidența, ceea ce nu poate fi realizat de o întâmplare.
Dacă asta ar fi posibil, am putea crea programe pentru computerele noastre folosind
algoritmi aleatorii. Dar asta nu este posibil.
Avem nevoie de gânduri, avem nevoie de idei, avem nevoie de inteligență pentru a crea programe complexe."
"Una dintre problemele de bază ale teoriei evoluției este tranziția de la viața acvatică la viața terestră.
Cum se poate transforma un pește într-un amfibian?
Tranziția dintre pești și amfibieni, verigile de legătură, nu au fost găsite până în prezent."
"Problema legăturilor de tranziție dintre grupurile majore de ființe vii a fost o întrebare arzătoare pentru
Darwin și este încă o întrebare arzătoare astăzi.
Surprinzător de puține fosile au fost găsite care pot fi interpretate în termeni de astfel de
tranziții între grupurile majore de organisme."
[Dovezi pentru teoria descendenței a lui Darwin lipsesc și astăzi.
De la publicarea sa, teoria lui Darwin a fost diseminată și extinsă în mod
repetat de către susținători loiali.
Lacunele teoriei au fost uneori chiar ascunse prin reprezentări eronate, de exemplu de către
zoologul și susținătorul darwinismului, Ernst Haeckel.
La mijlocul secolului al XIX-lea, el a modificat imagini ale embrionilor umani și animali
pentru a populariza biologia evoluționistă, aflată încă la început la acea vreme.
În 1997, un grup de oameni de știință condus de embriologul Michael Richardson a studiat
procesul de creștere a embrionilor a 50 de vertebrate.
S-au uitat cu atenție la ele și au luat notițe.
Ei au descoperit că Haeckel nu numai că adăugase și eliminase structuri în embrioni, dar le și modificase.
El a pictat embrioni umani care semănau mai mult cu peștii și a modificat embrioni de oameni și câini.
Unii oameni de știință vorbesc în acest context de falsificare deliberată.
Imaginile lui Haeckel au fost folosite ulterior în manualele de biologie, inducând în eroare
generații de studenți care nu cunoșteau adevărul și credeau orbește în teoria evoluției.
Acest lucru a întărit ideea în mințile tinerilor că oamenii descind din maimuțe.
În cartea sa "Începutul vieții umane", embriologul german Erich Blechschmidt a demonstrat
cu date detaliate că fetușii umani au doar structuri umane încă de la început.
Profesorul finlandez de inginerie a bioproceselor Matti Leisola a avut propriile sale
experiențe în ceea ce privește criticarea evoluției.
Creștinul lucrează în cercetare de 40 de ani.
În cartea sa "Evoluție – Critică nedorită: Experiențele unui om de știință", el descrie modul în care știința
a încetat de mult să mai fie un teren de joc neutru.
Acest lucru a devenit deosebit de clar pentru el atunci când a venit vorba de evoluție.
Oricine se pronunță public împotriva paradigmei evoluționiste dominante și a viziunii naturaliste din
fundal asupra lumii trebuie să socotească cu o lipsă de interes față de dovezi, o respingere a discuțiilor
deschise, prejudecăți persistente, depreciere, denigrare, încercări de cenzură și chiar ură -
deoarece ipotezele lui Darwin au fost mult timp luate drept fapte, descrie Leisola în cartea sa.
Dr. Hans-Joachim Zillmer, un expert în evoluție, îl critică și el pe Darwin în cartea
sa "Die Evolutionslüge" (Minciuna evoluției).
Pe spatele cărții sale se spune:
[Vorbitor 2: "Cartea sa actuală ilustrează prăbușirea acestei doctrine ca un pachet de minciuni.
Documentează numeroase descoperiri senzaționale, suprimate anterior, care dovedesc că istoria
evoluției umane, care a fost falsificată sistematic de instituțiile științifice, trebuie rescrisă.
De asemenea, arată că principiile darwiniste ale rivalității și luptei nemiloase nu sunt
strategii de succes pentru dezvoltarea vieții.
Principiile teoriei evoluției nu conduc la dezvoltarea viitoare, ci la confruntare și război în
locul cooperării necesare - atunci ca și acum."
Concluzie: Aceste voci diferite arată că învățătura lui Darwin despre teoria evoluției nu
se bazează în niciun caz pe dovezi foarte bune.
Dimpotrivă, numărul vocilor critice care solicită o revizuire științifică autentică crește de la o zi la
alta, deoarece nici în acest domeniu nu au loc un discurs deschis și investigații atente
ale dovezilor presupus fiabile, acestea fiind chiar cenzurate în mod deliberat.
Anke Uhlenwinkel, profesor universitar pentru didactica geografiei și economiei, a publicat recent o carte:
"Cei care deranjează trebuie să plece - eliminarea profesorilor critici din universități".
Într-un interviu acordat canalului AUF 1, ea descrie cum din ce în ce mai mulți profesori își pierd
locul de muncă - nu din cauza lucrărilor academice slabe, ci pentru că pun întrebări incomode.
Ceea ce au fost cândva locuri de dezbatere liberă sunt acum instituții ale fricii, cenzurii și
conformității politice. Oricine nu se încadrează în narațiunea dominantă este dat afară.
Vorbește despre abuzul de putere, conformism și trădarea ideii de știință.
Ea crede că fiecare cetățean își poate forma propria opinie numai dacă are
acces la întreaga gamă de fapte științifice.
"... și cu cât se cunosc mai bine lucrurile pe care le-ar putea cunoaște toți și care
sunt mult mai multe decât ceea ce se discută în mod normal în sfera publică.
Bineînțeles, cu cât știi mai multe, cu atât îți poți forma o opinie proprie rezonabil de bine fundamentată
și, de asemenea, îți poți forma o opinie socială."
În cele din urmă, să ne amintim cuvintele încurajatoare ale Dr. John G. West
de la Discovery Institute. El a spus:
"Eforturile darwiniștilor de a folosi instanțele, mass-media și instituțiile academice pentru a suprima
disidența și a înăbuși dezbaterea vor duce, de fapt, doar la mai multă disidență și vor
inspira mai mulți oameni de știință să se alăture listei de critici ai evoluției."XX