עוד ועוד תומכי צדק, עיתונאים חוקרים וכלי תקשורת עצמאיים מדווחים על מקרים של התעללות פולחנית.
ברחבי העולם, מאות מחפשי אמת מאמצים את הדיווחים הזהים של ניצולים ומצאו את האומץ לפרסם אותם.
באוקטובר 2025, Kla.TV ריכז 1,024 מקרים מערוצים ידועים ופרסם אותם ב-68 שפות.
התוכנית כבר צברה 3 מיליון צפיות.
אבל שטף העדויות נמשך ללא הפוגה!
עוד ועוד ערוצים יוצאים לעין הציבור.
יש דברים כל כך אכזריים להפליא שאנחנו מתקשים להאמין להם.
זה כולל התעללות פולחנית שטנית בילדים.
המוח שלנו בקושי יכול להבין את המעשים הנוראיים שבוצעו נגד ילדים.
אנחנו או נסגרים נפשית או דוחקים את מה שאנחנו שומעים רחוק.
כתוצאה מכך, הזוועות הללו נותרות ברובן מוסתרות ויכולות להימשך.
הילדים ממשיכים לסבול ייסורי מוות, ואף אחד לא מציל אותם ממעניהם.
אבל לכל אחד מאיתנו יש את הכוח לשבור את המעגל האכזרי הזה.
על ידי התבוננות, הקשבה והאמונה בקורבנות.
בתוכנית זו, שני ניצולים של התעללות פולחנית שטנית חולקים את חוויותיהם בתוך כת שטנית.
התיאורים שלהם מבהירים במיוחד מדוע מעשי אלימות אלה נותרים מוסתרים, שלא לדבר על לא מדווחים.
המקרה הראשון הוא איימי. היא מספרת על חוויותיה המחרידות בערוץ היוטיוב CrimeTalk Podcast.
ערוץ זה עוסק לעתים קרובות בנושאים של רשתות פדופילים ושטניסטים.
בעל הערוץ מצהיר: "נושאים אלה קרובים מאוד לליבי ואסור להתעלם מהם."
איימי נולדה לכת שטנית.
מינקות היא עברה התעללות פולחנית קשה.
היא מתארת ​​את כל המערכת סביבה שאפשרה את ההתעללות הזו.
עובדי משרד הרווחה לנוער, עובדים סוציאליים בבתי ספר ומורים שולבו בכת והיו בעצמם מבצעי התעללות.
חלק מחבריה לכיתה היו גם קורבנות של התעללות פולחנית.
זה מנע ממנה לקבל עזרה.
איימי מדווחת שהיא תוכנתה בתוך הכת.
משמעות הדבר היא שהיא הופכת לחסרת אונים וצייתנית באמצעות עינויים קשים.
יתר על כן, אישיותם של הקורבנות מתפצלת תחת הסבל הקיצוני.
כדי להאיץ את התפתחותן של אישיויות שונות אלה, העבריינים בדרך כלל משתמשים גם בחומרים או סמים משני תודעה, כמו LSD.
לקורבנות יש, למשל, חלקי אישיות הנושאים את הכאב הקיצוני הזה ואישיות יומיומית שלא יודעת עליו דבר.
את חלקי האישיות השונים יכולים העבריינים "להוציא" לפי הצורך באמצעות טריגרים ספציפיים כמו צבעים, מילות קוד או ריחות.
מספר קורבנות של תכנות תודעה מדווחים כי שימשו כשליחי סמים, שפחות מין או מתנקשים באמצעות חלקי אישיות שונים אלה.
אישיותה היומיומית לא ידעה על כך דבר.
חוויות מנותקות אלה יכולות לעתים קרובות לחזור למודעות רק באמצעות שנים של טיפול.
איימי תוכנתה תחת עינויים אכזריים להחזיק באישיות פנימית רבות.
היא מתייחסת לעצמה כ"מערכת פנימית מעוצבת".
מערכת זו נוצרה במקרה שלה באמצעות עינויים ממוקדים, כולל מכות חשמל.
איימי מדווחת, למשל, על תוכניות התאבדות שהופעלו כאשר ניסתה לדבר על ההתעללות הקשה.
אחת מהאישיויות הפנימיות הרבות מתמקדת אך ורק בזריקת עצמה מחלון.
כפעוטה, היא תוכנתה להאמין שהיא יכולה לעוף ושהיא פרפר.
לכן היא הייתה ניגשת לחלון וקופצת מגובה נמוך כתרגיל.
על פי סיפורה של איימי, מילה ספציפית מפעילה פעולה מתוכנתת.
לאישיות הפנימיות האחרות אין גישה לכך והן אינן יכולות למנוע את הפעולות.
לפיכך, איימי עדיין חיה בפחד מתמיד שתוכנית התאבדות כזו תופעל ושהיא תתאבד.
אפילו לאחר שעזבה את העבריינים, דפוסי תכנות אלה נמשכים ומופעלים כל הזמן על ידי גירויים חזותיים מסוימים.
איימי נפצעה פיזית קשה כתוצאה ממעשי האלימות הנוראיים ומשתמשת בכיסא גלגלים.
היא תיארה את חוויותיה הנוראיות בציורים.
להלן שניים מהם עם הסבריה של איימי.
קולה הוסווה כך שלא ניתן לזהות אותה.
לא ניתן להציג כאן רבים מציוריה בשל אופיים הגרפי.
"הנערה שנפלה לתוך שריפות"
היית כל כך קטנה ומתוקה בשמלתך הלבנה.
היית הנבחרת, מנחתו של השטן.
תלתליך הבלונדיניים הקטנים - כל כך קלילים, רכים וקורנים.
עמדת שם למעלה - רגליך הקטנות והיחפות על העץ החום.
במה שנשאה אותך מעל האש, לאט לאט תופסת להבות, חתיכה אחר חתיכה.
האנשים סביבך שרו ודיברו, עיניך מלאות דמעות ופחד.
יכולתי להרגיש ולראות את הפחד שלך.
אני בטוח שלא הייתי היחיד.
רגעיך האחרונים חלפו כמו שעון חול. שנייה אחר שנייה חלפה, וכולם המשיכו לשיר.
הם סגדו ליצור גיהנומי ונהנו ממנו מאוד.
הלהבות היו גבוהות, הבמה קרסה, ואת, יצור תמים, נפלת לתוך הלהבות.
"אנחנו ואתם."
לפעמים אתה לובש גלימות שחורות שמגיעות עד רגליך, כמו גלימה עם ברדס.
לפעמים אתה לובש מסכות דמויות עורב, ולפעמים אתה עירום לחלוטין.
אתה לא לובש את המסכות להגנה או מתוך פחד לחשוף את פניך; אתה לובש את המסכה לאווירה.
הבגדים שלך לא נשארים על גופך לאורך זמן, כי התשוקה שלך משאירה אותך עירום.
אתה עירום, כמו כולם.
לפעמים יש 20 אנשים, לפעמים יש 50. אבל לא משנה כמה אנשים יש, זה תמיד נהיה נורא.
אנחנו עומדים שם, בחולצותינו הלבנות, רגלינו היחפות והקרות.
קר, אך אנו חוששים מהחום. איננו רוצים רגליים חמות.
עדיף רגליים קרות מאשר מקור גדול ומתחמם שיבוא בקרוב. החום פירושו סבל.
מקור האור האדום והנע פירושו מוות, צחנה וצרחות.
אנו רואים את פניכם, שומעים את נשימתכם, רואים את תווי פניכם הפיזיים, ויודעים חלק משמותיכם.
אתה שוטר, נלחם למען הטוב בציבור - ושם אתה מצמיד את האקדח שלך לראשי ולראשם של אחרים.
אתה שופט - ובכל זאת אתה עצמך רוצח ומענה בעלי חיים ובני אדם.
אתה שכן, מחייך לפנים של כולם, אך בלילה אתה הופך לקניבל.
כולכם בעולם. כולכם חיים חיים רשמיים וחיים סודיים; החברה מגינה עליכם.
"אלימות כזו היא שקר", הם אמרו.
אני מכיר את פניכם ואת תווי פניכם.
ראיתי אתכם בעולם - בין אם במרפאה ובין אם בטבע.
אבל בלי אמונת האנושות, כל זיכרונותיי חסרי תועלת.
כל המקומות הרבים הללו, כה גלויים בעולם, אך כה נסתרים מעיני הבלתי זהירים.
עבור רבים, הם מקומות יפים, מקומות שמבקרים בהם ביום וגיהנום אמיתי בלילה.
אי אפשר להכחיש את סוג האלימות הזה; האמת ממש לנגד עיניכם.
אתם רק צריכים את האומץ לקבל אותו.
קורבן נוסף מספר על חוויותיה בפירוט בערוץ היוטיוב "Unbroken - Survived Abuse".
יוצר הערוץ, מתיאס, שם לעצמו למטרה להביא את נושא האלימות המינית נגד ילדים למוקד.
הוא מראיין באופן קבוע ניצולי התעללות מינית וטקסית.
המטרה היא להעלות את המודעות הציבורית לנושא זה ולתת קול לאלו שנפגעו.
מיה חוותה התעללות פולחנית קשה בידי אביה החורג בילדותה המוקדמת.
הוא לקח אותה לפגישות פולחניות שבהן ילדים עברו התעללות אכזרית.
היא מספרת על מנהרות מתחת לאדמה שבהן היא וילדים אחרים נכבלו.
היא גם זוכרת טקסים שבהם שכבה על שולחן אבן וגברים מרחו עליה דם.
הם זימנו יצורים במהלך הטקסים הללו. בימים מסוימים, העבריינים לבשו גלימות.
כאשר מיה דיברה על כך, אנשים חשבו שהיא משוגעת.
כשנשאלה מדוע הגברים עשו דברים כאלה, היא עונה כך:
"מה המטרה של דבר כזה?
יש לך הסבר לזה? כלומר, מה הם עושים?
מרחים דם, מזמינים יצורים... אז - בשביל מה?"
"בשביל השטן. בשביל השליט שלהם. זו הסיבה שהם כאן ועושים את זה.
והם עושים את זה כי הם צריכים את האנרגיה הטהורה הזו מהילדים, אותה הם הופכים לסבל על ידי
עינויים או אונסתם - גם זו צורה של עינויים."
"והם למעשה ניזונים מהאנרגיה הזו; הם צריכים אותה כדי לשרוד."
מיה מדווחת שגם היא נאלצה להיות עדה להריגת תינוקות טקסית.
לעתים קרובות היא סוממה ועונתה באמצעות מכות חשמל.
מיה, כמו איימי, מדווחת שהמבצעים כולם מקושרים היטב.
היא גם מדברת על מבני כפר שבהם מורים, שוטרים, עובדים סוציאליים וכו', מחוברים ברשת ומכסים זה על זה.
היא חוזרת ומצהירה שהמבצעים פשוטו כמשמעו נהנים מסבלם של הילדים ובעלי החיים המעונים.
היא אומרת מילה במילה: "הם חיים מסבלם של אחרים; הם שואבים ממנו כוח."
כל מי שיש לו שאלות או ספקות לגבי אמינותן של עדויות ראייה כאלה לאור הזוועות המתוארות ימצא תשובה משכנעת במצגת של איבו סאסק ב-AZK
"דוקטרינה סודית של בונים חופשיים בדרגה גבוהה: השטן הוא אלוהים".
שם, הוא מסביר, בהתבסס על כתביהם שלהם, שהבונים החופשיים הבכירים מחויבים כולם לשטניזם.
קורבנות הדם והעינויים הקיצוניים שהם גורמים לקורבנותיהם הם דרכם לעבוד את השטן ולשאוב סוג של אנרגיה מהזוועות.
הדיווחים של איימי, מיה ואלפי קולות אחרים הם אפוא רק הוכחה נוספת לכך שתורתה ופרקטיקה זו הם מציאות.
צופים יקרים, ניתן לעצור את המזימות הללו רק על ידי צפייה פעילה וחשיפתן.
יותר ויותר אנשים לקחו על עצמם לעשות זאת ונותנים קול לניצולים.
כמו מפעילי הערוצים הנ"ל, יותר ויותר כלי תקשורת עצמאיים מתמקדים בנושא ההתעללות הטקסית.
תמצאו רשימה מפורטת של ערוצים אלה בקרדיטים. גם אתם יכולים לפעול!
שתפו תוכנית זו ואת תוכניות הערוצים המפורטים והפיצו אותן בכל הפלטפורמות שאתם מכירים!
אם גם אתם הייתם קורבן להתעללות פולחנית, אנו מעודדים אתכם ללכת בעקבות איימי ומיה ולהתייצב.
ככל שיותר ניצולים ינקטו בצעד זה, כך פחות ניתן יהיה להכחיש את הפשעים הללו או לפטור אותם כאירועים בודדים.
דרך אחת לשתף את חוויותיכם בפומבי היא דרך הפלטפורמה vetopedia.org.
תחת הכותרת "התעללות פולחנית", קורבנות יכולים לתעד את חוויותיהם.
שימו לב לפנייה האחרונה לעזרה של יסמין שמידט, אם, בנוגע לגורל בנה קונסטנטין:
זה לא ייאמן כמה קורבנות יש שם בחוץ.
יש כל כך הרבה, וחדשים מתווספים כל יום.
זה מטורף כמה גדולה רשת הפשע הענקית הזו הפכה להיות ושאיש מעולם לא עשה כלום, שכל זה היה אפשרי במשך
כל כך הרבה זמן, וזה, כמובן, בעיקר בזכות התקשורת.
זה חייב להיפסק. מה שקורה כאן חייב להיפסק.
הילדים צריכים אותנו המבוגרים. זה צריך סוף סוף לחלחל.
כשאתה מושפע באופן אישי... אני יכול רק לומר שגם אני לא ידעתי מה קורה כשזה התחיל עבורנו לפני שמונה שנים.
לא ידעתי על זה כלום. מעולם לא היו לי שום קשרים עם שירותי הגנת הילד, בתי המשפט או משהו כזה.
לא היה לי מושג על הרשתות האלה שקיימות סביבנו.
לא בולטות, מוסוות לחלוטין. אף אחד לא שם לב. היינו לכודים לחלוטין אז.
אבל הכל תוכנן במשך חודשים. ואז הילד שלי נעלם ונתון לחסדיהם.
הילדים הרבים שעברו התעללות - חלקם אף סבלו מהתעללות פולחנית קשה - וכן, אני מכיר באופן אישי גם ניצולים מזה.
לכן כל כך חשוב שאנחנו, האנשים שם בחוץ - אנחנו שיכולים לדבר, שיכולים להיות קולניים - ניצור קשרים ונעשה משהו יחד.
אנחנו לא יכולים לנטוש את הילדים.
ובכך, אני מתכוון לכל מי שכבר עבר את זה במשך עשרות שנים.
וזה משפיע על אנשים רבים חדשים בכל יום. אנא שימו לב לכך!
רק בגלל שזה ציבורי עכשיו לא אומר שזה ייפסק.
הם מראים לנו את זה, כן. האם קרה משהו כבר? לא! האם היו מעצרים? לא!
האם ילדינו חזרו אלינו? לא! אנחנו יכולים לפעול בעצמנו.
כל אחד ואחת מאיתנו, ואני לא מתכוון רק לקורבנות, לניצולים. כל אחד ואחת מאיתנו.
אנחנו יכולים לעשות את זה רק יחד. זה על העתיד של כולנו.
הילדים האלה הם הדור הבא. העולם שם בחוץ כבר כל כך, כל כך שבור.
זה חייב להיגמר. זה חייב להיפסק!