De siste årene har antallet mindreårige og unge voksne som identifiserer seg som transkjønnede, økt enormt.
Og unge voksne kan stadig raskere gjennomgå behandling med hormonblokkere eller kjønnsskifteoperasjoner.
Hvordan det fysiske og psykiske velværet utvikler seg på lang sikt etter en kjønnsskifteoperasjon,
har hittil vært dårlig dokumentert med tall og fakta.
Uttalelser fra personer som har ombestemt seg, det vil si personer som har angret på transoperasjonen og ønsker å skifte
tilbake til sitt opprinnelige kjønn, blir fortsatt kraftig sensurert og ondsinnet bakvasket,
særlig av det skeive miljøet - deres egen leir.
Dette var også tilfellet for Chris Brönimann, som angrer dypt på sine 16 korrigerende operasjoner og nå innser at
hver operasjon bare var en flukt fra ham selv og ikke løste de virkelige problemene i psyken hans.
Han mener at den ekstremt bekreftende og transkjønnede, bekreftende veien til politikk og
medisin er svært farlig eller til og med uaktsom.
De unge som først og fremst lider psykisk, havner altfor raskt på operasjonsbordet uten seriøs psykologisk behandling og med falske
forhåpninger, og blir dermed livslange legemiddelpasienter.
Sjelen din blir ikke tatt vare på.
Studie viser forverring av psyken etter kjønnsskifteoperasjon
Vitenskapelige bevis for disse observasjonene er nå publisert, blant annet av det østerrikske
instituttet for medisinsk antropologi og bioetikk.
En rapport om en ny studie publisert i Journal of Sexual Medicine (Oxford University, 2025) ble lagt ut på instituttets nettsider.
Studien som ble publisert av Medical University of Texas, analyserte over 107 000 anonymiserte pasientdata
mellom 2014 og 2024 fra den elektroniske databasen "TriNetX".
Studien sammenlignet grupper av personer som identifiserte seg som transkjønnede, og noen av dem hadde diagnosen kjønnsdysfori.
- Den ene delen av gruppen gjennomgikk kjønnsskifteoperasjoner som mastektomi, vaginoplastikk, brystforstørrelse,
adamseple-reduksjon - den andre gruppen gjorde det ikke, til tross for at de var transkjønnede.
Ingen av de berørte hadde en dokumentert psykisk lidelse.
Sitat:
"Resultatet av evalueringen viste et tydelig bilde.
De som gjennomgikk kirurgi, hadde betydelig høyere forekomst av psykiske lidelser som depresjon, selvmordstanker,
angstlidelser, rusmisbruk og kroppsdysmorfe lidelser enn de med kjønnsdysfori som ikke gjennomgikk kjønnsskifteoperasjon."
Resultatene var spesielt tydelige når det gjaldt risikoen for å utvikle depresjon:
Depresjonsraten for "transkvinner", biologiske menn, var 25,4 prosent sammenlignet med 11,5 prosent uten kirurgi.
Denne gruppen hadde også nesten fem ganger høyere risiko for angstlidelser etter
operasjonen. 12,8 prosent sammenlignet med 2,6 prosent.
Transmenn", det vil si biologiske kvinner som gjennomgikk transoperasjoner, hadde også en betydelig høyere depresjonsrate
sammenlignet med kvinner som ikke ble operert, 22,9 mot 14,6 prosent, og mer enn dobbelt så høy
risiko for selvmordstanker. 19,8 mot 8,4 prosent.
Begge kjønn viste en spesielt høy forekomst av narkotikamisbruk etter operasjonen sammenlignet med de som ikke var operert.
Denne offisielle studien bekrefter dermed ikke den utbredte eller utbredte antagelsen
om at kirurgiske inngrep stabiliserer psyken.
Historikk for kjønnsoperasjoner hos barn og ungdom
Behandlingstilnærmingen med å oppfordre barn og unge til å gjennomgå kjønnsskifte så tidlig som mulig er basert
på den såkalte nederlandske protokollen fra 1990-tallet.
En rekke voksne transpersoner hadde dårlig psykisk helse.
Nederlandske forskere antok at transbekreftende behandlinger, inkludert kjønnsbekreftende kirurgi, derfor
bør startes i ung alder for å oppnå bedre resultater.
Denne svake hypotesen bryter fortsatt med en rekke vitenskapelige standarder og er av rent eksperimentell karakter.
Det viser erfaringen: I ung alder er transseksuelle inngrep enda mer risikable, særlig fordi ønsket om endring
hos mange ungdommer går hånd i hånd med puberteten og i de fleste tilfeller avtar senere.
Leor Sapir (Manhattan Institute) viser at de fleste mindreårige med såkalt kjønnsdysfori vil forsone seg med kjønnet
sitt over tid og ikke leve som transpersoner i voksen alder.
Mange unge transpersoner angrer på de irreversible operasjonene og føler seg solgt og forrådt.
Mange går til sak mot transkjønnede klinikker og leger.
De ønsker å vende tilbake til sitt biologiske kjønn, men må nå regne med de bitre konsekvensene.
Feildiagnostisering på grunn av mangelfull utredning av psykisk helse
Det er nå godt dokumentert at transpersoner oftere enn gjennomsnittet rammes av allerede eksisterende psykiske lidelser.
Bettina Reiter, psykiater i Wien, er sikker i sin sak og sa til ServusTV-programmet "Blickwechsel": "I de fleste
tilfeller der det utføres kirurgi, er det en feildiagnose."
I tillegg er det en påfallende høy forekomst av psykiatriske diagnoser som depresjon, angstlidelser, spiseforstyrrelser
eller ADHD i tilfeller av kjønnsidentitetsforstyrrelser.
Opplevelser av mobbing, vold eller seksuelle overgrep spilte også en rolle.
Men hvordan skal hormoner og operasjoner løse psykologiske problemer som har sitt opphav et
annet sted enn i et tilsynelatende feil kjønn?
Chris Brönimann rapporterte om hvor enkelt det var for ham å få en ekspertuttalelse for en overgang.
Fordi han visste fra internett hva legene ønsket å høre, klarte han til slutt å få en ekspertuttalelse
etter bare en 20-minutters samtale med en professor.
Ingen hadde brydd seg med å stille ham flere ubehagelige spørsmål: om han visste hva operasjonen betydde for fremtiden
hans, eller hvorfor han ikke ville akseptere kroppen sin.
Han skulle gjerne hatt noen som sa til ham: "Du er god - akkurat slik du er!"
Men slik overtalelse gir ikke livslange legemiddelkunder, selv om det ville redusere
belastningen på helseforsikringsselskapene massivt.
- Lekkede dokumenter - for blindt samtykke: - WPATH
I Kla.TV-programmet "WPATH: Hvordan de innrømmer å lemleste barna våre" avslørte lekkede "WPATH"-filer at de fleste "pasienter"
generelt ikke er klar over hva de går med på når de samtykker til pubertetsblokkerende midler eller kjønnsskifteoperasjoner.
De lekkede filene viser at "WPATH"-leger og annet medisinsk fagpersonell bak lukkede dører innrømmer at de ikke i det
hele tatt kan innhente informert samtykke fra foreldre og barn.
I klartekst betyr det at ungdom eller foreldre samtykker til en behandling som de ikke har forstått.
De har ingen mulighet til å overskue konsekvensene og omfanget, som livslang infertilitet, smerter, en
stemme som aldri kommer tilbake, inkontinens og mye mer.
- Dr. Metzger, medlem av WPATH, forklarte følgende for komiteen bak lukkede dører:
"Det er alltid en god teori å snakke med en 14-åring om fertilitetsbevaring.
Men jeg vet at jeg snakker til en tom vegg.
De fleste barn er ennå ikke i stand til å snakke seriøst om fruktbarhet.
- ..." Mot bedre vitende fortsetter "WPATH"-legene sine uetiske og uaktsomme behandlinger
- - som egentlig burde kalles "lemlestelser".
Transklinikker, kirurger og endokrinologer over hele verden reklamerer med at majoriteten av pasientene deres
er fornøyde med resultatet etter en kjønnsskifteoperasjon, stikk i strid med hva studiene viser.
Komplikasjoner sies å forekomme svært sjelden.
Også her avslører WPATH-filene hvordan transleger kollektivt lyver til offentligheten mot bedre vitende.
Hvis de skulle forholde seg seriøst til de fakta som foreligger, som svulstene etter hormonbehandling og de
livslange vansiringene og lemlestelsene etter operasjonen, ville de måtte innrømme en enorm skyld.
- Hos mannlige pasienter er for eksempel det beste scenariet etter en vaginal rekonstruksjonskirurgi et
hulrom som må utvides for resten av livet - i tillegg til drastisk redusert seksualfunksjon.
Andre får alvorlige komplikasjoner som blodfylte bekkener, vannlatingsproblemer og fistler.
"Man kan ikke leve med verdighet på denne måten", sier et 32 år gammelt offer for den medisinske forbrytelsen, som
lider av konstante smerter, nummenhet og urinveisproblemer.
Et liv fullt av mareritt!
Foreldre som ønsker å beskytte blir anklaget for overgrep
I Sveits ønsket foreldrene å beskytte sin 14 år gamle datter mot en slik irreversibel beslutning. I 2023 ble
foreldreretten deres opphevet fordi de foretrakk psykoterapi fremfor pubertetsblokkerende midler til datteren.
Jentas skole motvirket psykoterapien.
- Hun overstyrte foreldrenes beslutning med en "sosial overgang" - nytt pronomen, nytt navn.
Foreldrenes klage ble besvart med involvering av sosialkontoret og transseksuelle organisasjonen "Le Refuge".
De beskyldte foreldrene for "overgrep".
... En annen sak fra år 2021:
En far i Canada er etterlyst fordi han har beskrevet kjønnsskiftet av sin 14 år gamle datter som
statsstøttet barnemishandling og sterilisering av barn.
Han ville beskytte datteren sin mot ugjenkallelige beslutninger.
- Retten bestemte at faren ikke skulle stå i veien for datterens hormonbehandling og utvikle
forståelse for hennes kjønnsdysfori - ... 2023:
En annen far i delstaten Montana mistet foreldreretten til datteren sin fordi han trodde, sitat:
"Jeg elsker datteren min betingelsesløst og vil bare ikke at hun skal ta noen avgjørelser før hun har modenhet og
livserfaring nok til å forstå konsekvensene av sine handlinger."
Et lovforslag som er lagt frem i Østerrike, har vakt oppsikt:
I fremtiden bør foreldre, terapeuter og leger straffes dersom de forsøker å hindre noen - også mindreårige barn - i å
gjennomgå kjemisk kastrering eller kirurgisk kjønnslemlestelse.
Dette bør betraktes som en straffbar "konverteringsforanstaltning" og straffes med en bot på
opptil 30 000 euro eller inntil ett års fengsel.
Foreldrene risikerte også å miste foreldreretten.
Hormonbehandlinger og operasjoner bør anses som den eneste tillatte behandlingen.
De viktigste drivkreftene bak lovforslaget er SPÖs medlem av nasjonalrådet Mario Lindner, som også er leder for "Den
sosialdemokratiske LHBTIQ-organisasjonen i Østerrike" og nær venn av Conchita Wurst (kjent sanger og travestitt), og lederen
for NEOS-parlamentsgruppen i nasjonalrådet, Yannick Shetty.
Takket være protester fra foreldre, eksperter og lærere ble denne planen skrinlagt inntil videre.
En snuoperasjon i sikte?
I Sveits blir det tatt til orde for et forbud mot kontroversielle transoperasjoner under 18
år. Regjeringsråd Natalie Rickli kommenterer:
"Mindreårige som fortsatt er i ferd med å utvikle sin kjønnsidentitet i ungdomsårene, bør beskyttes
mot inngrep som de senere kan komme til å angre på.
Først når du fyller 18 år, kan du stemme, gifte deg, signere en leiekontrakt eller bestemme
hvor du vil bo og andre aspekter ved livet ditt.
Derfor bør svært vidtrekkende beslutninger om kjønnsskifte først være mulig når en person er myndig."
Storbritannia og noen skandinaviske land ser også ut til å være på vei bort fra en rent
bekreftende tilnærming til kjønnsskifte, ifølge rapporter.
Pubertetsblokkere brukes ikke lenger rutinemessig fordi det ikke finnes tilstrekkelig
dokumentasjon på at de er sikre og effektive på lang sikt.
I stedet vil de bare være tilgjengelige i en klinisk forskningsstudie som er under utforming.
- Maskuliniserende eller feminiserende hormoner er bare tilgjengelig for unge mennesker rundt
16-årsalderen - og bare etter strenge godkjenningskriterier.
NHS (National Health Service) England kunngjorde at siden publiseringen av "Cass Review", har ingen
mindreårige blitt vurdert for forskrivning av slike hormoner.
Nå som to-tre generasjoner er blitt manipulert, destabilisert og ødelagt av media, politikk og medisin og skapt som livslange
kunder for legemiddelindustrien, kommer den store forståelsen?
Er det sant?
Hvem vil stå opp for de feilslåtte beslutningene, ta ansvar eller i det hele tatt be om unnskyldning?
- Mennesket, som fra begynnelsen av var perfekt skapt, ble på djevelsk vis lemlestet i troen på at alt var reversibelt, det vil
si at det kunne bringes tilbake, som i Frankensteins eksperimenter, og ført bort fra enhver moralsk
forestilling og inn i en tilstand av selvdestruksjon.
De fleste av dem kan ikke stifte familie, og må bruke hele livet på å fokusere på sine egne sår og seg selv.
Hvem er interessert i noe slikt?
Det er vanskelig å forestille seg at dette bare handler om farmasøytiske interesser.
Denne destruktive praksisen ser ut til å være intet mindre enn en perfekt orkestrert agenda for ødeleggelse.
Den som ser nærmere etter, vil innse at bak transbevegelsen står et enormt internasjonalt nettverk som har infiltrert alle deler
av samfunnet og politikken med penger og innflytelse fra et fåtall milliardærer, og som har som erklært
mål å bygge en ny verdensorden og et nytt samfunn.
Derfor er det tillatt med noen avsluttende spørsmål:
Skal mennesket degenerere til et viljesløst vesen gjennom oppløsningen av alle tradisjonelle verdier?
Skal han degenerere til et idealsubjekt ved å ødelegge sin seksuelle identitet?
Du kan lese mer om dette i programmet "Den skumle agendaen bak transkjønnet ideologi" under den viste lenken.