V zadnjih letih se je število mladoletnikov in mladih odraslih, ki se opredeljujejo kot transspolne osebe, zelo povečalo.
Mladi odrasli pa se lahko vse hitreje zdravijo s hormonskimi blokatorji ali operacijo za spremembo spola.
Kako se telesno in duševno počutje ljudi po operaciji spremembe spola dolgoročno razvije, je bilo
doslej slabo dokumentirano z dejstvi in številkami.
Pričevanja oseb, ki so prešle v transverzalo, tj. oseb, ki so obžalovale trans operacijo in se želijo vrniti k svojemu prvotnemu
spolu, so še vedno ostro cenzurirana in zlonamerno obrekovana, zlasti s strani queer skupnosti - njihovega lastnega tabora.
Tako je bilo tudi v primeru Chrisa Brönimanna, ki globoko obžaluje svojih 16 korektivnih operacij in se zdaj
zaveda, da je bila vsaka operacija le beg pred samim seboj in ni rešila resničnih težav njegove psihe.
Meni, da je skrajno afirmativna in hitro odobravajoča, afirmativna pot politike in medicine zelo nevarna ali celo malomarna.
Mladi, ki trpijo predvsem psihično, se brez resne psihološke oskrbe in z lažnimi upi vse prehitro znajdejo na operacijski
mizi in tako postanejo vseživljenjski farmacevtski bolniki.
Za vašo dušo ni poskrbljeno.
Študija dokazuje poslabšanje psihe po operaciji spremembe spola
Znanstvene dokaze za ta opažanja je zdaj objavil na primer Avstrijski inštitut za medicinsko antropologijo in bioetiko.
Poročilo o novi študiji, objavljeni v reviji Journal of Sexual Medicine (Univerza v Oxfordu, 2025), je bilo objavljeno na
spletni strani inštituta. V študiji, ki jo je objavila Medicinska univerza v Teksasu, je bilo analiziranih več kot
107.000 anonimiziranih podatkov o bolnikih med letoma 2014 in 2024 iz elektronske zbirke podatkov "TriNetX".
Študija je primerjala skupine oseb, ki so se opredelile za transspolne osebe in med
katerimi so nekatere imele diagnozo spolne disforije.
- En del skupine je opravil operacijo za spremembo spola, kot so mastektomija, vaginoplastika, povečanje
prsi, zmanjšanje Adamovega jabolka, drugi del skupine pa ne, čeprav je bil transspolna oseba.
Nobena od prizadetih oseb ni imela dokumentirane duševne bolezni.
Citat:
"Rezultati ocenjevanja so pokazali jasno sliko.
Pri tistih, ki so bili operirani, je bila stopnja duševnih motenj, kot so depresija, samomorilne misli, anksiozne motnje,
zloraba drog in telesna dismorfična motnja, bistveno višja kot pri tistih z disforijo spola,
ki niso bili operirani zaradi spremembe spola."
Rezultati so bili še posebej jasni, ko je šlo za tveganje za razvoj depresije:
Stopnja depresivnosti "trans žensk", bioloških moških, je bila 25,4 odstotka v primerjavi z 11,5 odstotka brez operacije.
V tej skupini je bilo tudi skoraj petkrat večje tveganje za anksiozne motnje po
operaciji. 12,8 odstotka v primerjavi z 2,6 odstotka.
Pri "trans moških", tj. bioloških ženskah, ki so bile operirane, je bila stopnja depresije v primerjavi z ženskami, ki niso bile
operirane, bistveno višja, in sicer 22,9 % proti 14,6 %, tveganje samomorilnih misli pa je bilo
več kot dvakrat večje. 19,8 proti 8,4 odstotka.
Pri obeh spolih je bila stopnja zlorabe drog po operaciji še posebej visoka v primerjavi s tistimi brez operacije.
Tako ta uradna študija ne potrjuje splošno razširjene ali razširjene domneve, da kirurški posegi stabilizirajo psiho.
Zgodovina spolnih operacij pri otrocih in mladostnikih
Pristop k zdravljenju, ki otroke in mladostnike spodbuja k čimprejšnji spremembi spola, temelji na tako imenovanem
nizozemskem protokolu iz devetdesetih let prejšnjega stoletja.
Številne odrasle transspolne osebe so imele slabo duševno zdravje.
Nizozemski raziskovalci so domnevali, da bi bilo zato treba s transafirmativnimi terapijami, vključno z operacijo spremembe
spola, začeti že v mladosti, da bi dosegli boljše rezultate.
Ta šibka hipoteza še vedno krši številne znanstvene standarde in je povsem eksperimentalne narave.
Izkušnje kažejo: V mladosti so transspolne intervencije še bolj tvegane, še posebej zato, ker je želja po
spremembi pri mnogih mladostnikih povezana s puberteto in se v večini primerov pozneje umiri.
Leor Sapir (Manhattan Institute) dokazuje, da se večina mladoletnikov s tako imenovano spolno disforijo sčasoma sprijazni
s svojim spolom in ne bo živela kot transspolna odrasla oseba.
Številni mladi transseksualci obžalujejo svoje nepovratne operacije ter se počutijo prodane in izdane.
Mnogi se proti klinikam in zdravnikom, ki se ukvarjajo s transspolnimi osebami, obračajo s pravnimi ukrepi.
Želijo se vrniti k svojemu biološkemu spolu, vendar se morajo soočiti z grenkimi posledicami.
Napačna diagnoza zaradi neustrezne ocene duševnega zdravja
Zdaj je dobro dokumentirano, da so transspolne osebe pogosteje kot v povprečju prizadete zaradi že obstoječih duševnih bolezni.
Bettina Reiter, dunajska psihiatrinja, je prepričana in je za oddajo ServusTV "Blickwechsel" povedala: "V večini
primerov, ko se opravi operacija, gre za napačno diagnozo."
Poleg tega je pri motnjah spolne identitete presenetljivo visoka pojavnost psihiatričnih diagnoz, kot so
depresija, anksiozne motnje, motnje hranjenja ali ADHD.
Pomembno vlogo so imele tudi izkušnje z ustrahovanjem, nasiljem ali spolno zlorabo.
Toda kako naj bi hormoni in operacije rešili psihološke težave, ki izvirajo drugje kot iz očitno nepravega spola?
Chris Brönimann je poročal o tem, kako enostavno je pridobil strokovno mnenje za prehod.
Ker je iz interneta vedel, kaj želijo zdravniki slišati, mu je po 20-minutnem pogovoru s
profesorjem končno uspelo pridobiti strokovno mnenje.
Nihče mu ni želel zastaviti dodatnih neprijetnih vprašanj: ali ve, kaj operacija pomeni za njegovo
prihodnost, ali celo, zakaj noče sprejeti svojega telesa.
Želel bi si, da bi mu kdo rekel: "Dober si - takšen, kakršen si!"
Vendar takšno prepričevanje ne prinaša vseživljenjskih farmacevtskih strank, čeprav bi
močno zmanjšalo breme zdravstvenih zavarovalnic.
- Razkriti dokumenti - za slepo soglasje: - WPATH
V oddaji Kla.TV "WPATH: Kako priznavajo pohabljanje naših otrok" so razkrili, da se večina "pacientov" na splošno
ne zaveda, na kaj pristajajo, ko privolijo v blokatorje pubertete ali operacijo spremembe spola.
Iz razkritih datotek je razvidno, da zdravniki in drugi zdravstveni delavci "WPATH" za zaprtimi vrati
priznavajo, da od staršev in otrok sploh ne morejo pridobiti ustrezno informiranega soglasja.
V preprostem jeziku to pomeni, da mladostniki ali starši privolijo v zdravljenje, ki ga ne razumejo.
Ne morejo oceniti posledic in obsega, kot so doživljenjska neplodnost, bolečine, glas, ki se
nikoli več ne povrne, inkontinenca in še veliko več.
- Dr. Metzger, član WPATH, je odboru za zaprtimi vrati pojasnil naslednje:
"Pogovor s 14-letnikom o ohranjanju plodnosti je vedno dobra teorija.
Vendar vem, da govorim v prazno steno.
Večina otrok se še ne more resno pogovarjati o plodnosti.
- ..." Zdravniki "WPATH" v nasprotju s svojo boljšo presojo nadaljujejo z neetičnim in malomarnim zdravljenjem,
ki bi ga pravzaprav morali imenovati "pohabljanje".
Trans klinike, kirurgi in endokrinologi po vsem svetu oglašujejo, da je večina njihovih pacientov zadovoljna z rezultati po
operaciji spremembe spola, kar je v nasprotju z rezultati študij.
Do zapletov naj bi prišlo le redko.
Tudi v tem primeru WPATH-ovi dokumenti razkrivajo, kako transspolni zdravniki v nasprotju
z lastno presojo kolektivno lažejo javnosti.
Če bi se resno lotili obstoječih dejstev, kot so tumorji po dajanju hormonov ter vseživljenjsko iznakaženje in
pohabljanje po operaciji, bi morali priznati ogromno krivdo.
- Pri moških pacientih na primer po kirurško rekonstruirani nožnici v najboljšem primeru ostane
votlina, ki jo je treba razširiti za vse življenje - in drastično omejena spolna funkcija.
Pri drugih pride do resnih zapletov, kot so s krvjo napolnjena medenica, težave z uriniranjem in fistule.
"Tako dostojanstveno ne moreš živeti," je dejala 32-letna žrtev zdravniškega zločina, ki trpi
zaradi nenehnih bolečin, otrplosti in težav s sečili.
Življenje v nočnih morah!
Starši, ki želijo zaščititi, so obtoženi zlorabe
V Švici so starši želeli zaščititi svojo 14-letno hčerko pred tako nepopravljivo odločitvijo. Starševske pravice so
jim bile leta 2023 odvzete, ker so hčerki raje ponudili psihoterapijo kot zdravila za preprečevanje pubertete.
Dekličina šola se je uprla psihoterapiji.
- Odločitev staršev je odpravila z "družbenim prehodom" - novimi zaimki, novim imenom.
Na pritožbo staršev sta se odzvala urad za mladino in transseksualna organizacija "Le Refuge".
Starše so obtožili "zlorabe".
... Še en primer iz leta 2021:
V Kanadi je bil izdan nalog za aretacijo očeta, ki je spremembo spola svoje 14-letne hčerke označil za
državno podprto zlorabo otrok in sterilizacijo otrok.
Svojo hčerko je želel zaščititi pred nepopravljivimi odločitvami.
- Sodišče je odredilo, da oče ne sme ovirati hčerkine hormonske terapije in mora razumeti njeno spolno disforijo - ... 2023:
Drug oče v zvezni državi Montana je izgubil skrbništvo nad hčerko, ker je menil, citiram:
"Svojo hčerko imam brezpogojno rada in ne želim, da bi sprejemala kakršne koli odločitve, dokler ne bo dovolj zrela in imela
življenjskih izkušenj, da bo razumela posledice svojih dejanj."
Pozornost je pritegnil osnutek zakona, ki so ga predložili v Avstriji:
Starši, terapevti in zdravniki bi morali biti v prihodnje kaznovani, če bi komu - tudi mladoletnim otrokom - poskušali
preprečiti kemično kastracijo ali kirurško pohabljanje spolovil.
To bi bilo treba obravnavati kot kazenski "ukrep pretvorbe", ki se kaznuje z denarno kaznijo
do 30 000 EUR ali zaporno kaznijo do enega leta.
Starši so tvegali tudi izgubo skrbništva.
Hormonsko zdravljenje in operacije je treba obravnavati kot edino dovoljeno zdravljenje.
Glavni gonilni sili predloga zakona sta član Državnega sveta iz vrst SPÖ Mario Lindner, ki je tudi predsednik "Socialdemokratske
organizacije LGBTIQ v Avstriji" in tesen prijatelj Conchite Wurst (znane pevke in travestitke), ter Yannick
Shetty, vodja poslanske skupine NEOS v Državnem svetu.
Zaradi protestov staršev, strokovnjakov in učiteljev je bil ta načrt zaenkrat odložen.
Obrat na vidiku?
V Švici pozivajo k prepovedi spornih transspolnih operacij pri mlajših od 18 let. Komentar vladne svetnice Natalie Rickli:
"Mladoletnike, ki v obdobju odraščanja še vedno razvijajo svojo spolno identiteto, je treba
zaščititi pred posegi, ki bi jih pozneje lahko obžalovali.
Šele pri 18 letih lahko voliš, se poročiš, podpišeš najemno pogodbo ali se odločiš, kje
boš živel, in druge vidike svojega življenja.
Zato bi morale biti zelo daljnosežne odločitve o spremembi spola mogoče šele, ko oseba postane polnoletna."
Po poročilih sodeč se tudi Združeno kraljestvo in nekatere skandinavske države oddaljujejo od
povsem pozitivnega pristopa k spremembi spola.
Blokatorji pubertete se ne dajejo več rutinsko, ker ni dovolj dokazov o njihovi dolgoročni varnosti in učinkovitosti.
Namesto tega bodo na voljo le v okviru klinične raziskave, ki je trenutno v pripravi.
- Hormoni za maskulinizacijo ali feminizacijo so mladim na voljo šele pri približno 16 letih -
in to le na podlagi strogih meril za odobritev.
Angleška nacionalna zdravstvena služba (NHS) je sporočila, da od objave "Cassovega pregleda" ni bila obravnavana
nobena manjša oseba za predpisovanje takšnih hormonov.
Ali zdaj, ko so mediji, politika in medicina manipulirali z dvema do tremi generacijami, jih destabilizirali in
uničili ter ustvarili vseživljenjske stranke farmacevtske industrije, prihaja veliko spoznanje?
Res?
Kdo se bo uprl napačnim odločitvam, prevzel odgovornost ali se celo opravičil?
- Človeka, ki je bil od vsega začetka popolno ustvarjen, so diabolično pohabljali v prepričanju, da je vse reverzibilno,
torej ponovljivo, kot v Frankensteinovih poskusih, kar ga je odvrnilo od vsakršnega
moralnega koncepta in ga pripeljalo do samouničenja.
Ker ne morejo ustvarjati družin, se bodo morali vse življenje ukvarjati le s svojimi ranami in sami s seboj.
Koga zanima kaj takega?
Težko si je predstavljati, da gre samo za farmacevtske interese.
Zdi se, da je ta destruktivna praksa zgolj odlično pripravljen načrt za uničenje.
Vsak, ki si to pobliže ogleda, ugotovi, da za gibanjem transseksualcev stoji ogromna mednarodna mreža, ki je z denarjem
in vplivom nekaj milijarderjev prodrla na vsa področja družbe in politike ter katere cilj
je vzpostaviti nov svetovni red in novo družbo.
Zato so dovoljena nekatera zaključna vprašanja:
Ali naj bi se človek z razkrojem vseh tradicionalnih vrednot izrodil v slaboumno bitje?
Ali naj bi se z uničenjem svoje spolne identitete izrodil v idealnega subjekta?
Več o tem si lahko preberete v oddaji "The sinister agenda behind transgender ideology" na prikazani povezavi.