Vo verejnoprávnej televízii, ako napríklad v tomto prípade vo švajčiarskej televízii SRF, sa čoraz častejšie
diskutuje o detskej pornografii umelej inteligencie alebo o takzvaných detských pornografických mangách .
Pri tomto procese sa nepredpokladá fyzické ublíženie žiadnemu dieťaťu.
Držanie takýchto kreslených mang alebo obrázkov vytvorených pomocou umelej inteligencie je stále zakázané.
Ale aj tento zákaz sa už otriasa,
Údajná veda a prax ju čoraz viac spochybňujú.
"Niektorí tvrdia, že je múdrejšie poskytnúť pedofilom niečo, pre čo nemuseli trpieť žiadne
deti," povedal forenzný psychológ Jérôme Endrass.
"To by mohlo znížiť spotrebu "skutočného" detského porna so skutočným zneužívaním."
Regula Bernhard Hug, riaditeľ švajčiarskej Nadácie na ochranu detí, oponuje: "To by bola nebezpečná banalizácia. Pretože aj
umelá inteligencia musela byť kŕmená skutočným 'materiálom'."
Striktne odmieta všeobecnú legalizáciu umelo vytvoreného obsahu detskej pornografie.
Aj súdny psychiater Frank Urbaniok považuje zákaz za zásadne správny.
Podľa neho je to dôležitý signál, "(...) že spoločnosť odsudzuje sexuálne zneužívanie".
Vo výnimočných prípadoch by si však vedel predstaviť, že by pedofilom umožnil prístup k umelému materiálu a za
určitých podmienok by si vedel predstaviť kontrolovanú distribúciu detského porna s umelou inteligenciou.
Urbaniok a Endrass ďalej diskutujú a rozlišujú dva rôzne typy páchateľov.
Tí, ktorí dokážu rozlíšiť fantáziu od reality, by potom mali mať možnosť sledovať umelo vytvorené detské porno.
Podľa ich názoru by to znížilo riziko napadnutia a obrázky by im poskytli určitý druh odreagovania.
A tí, ktorí toho nie sú schopní, by ich v žiadnom prípade nemali dostávať.
A nakoniec, ochrana detí Švajčiarsko tiež zapína:
Ich prísne kontrolované terapeutické použitie by bolo v zásade dokonca mysliteľné.
Vážení diváci, mali by sa takéto otázky vôbec predkladať na verejnú diskusiu?
Koniec koncov, diskusia sa tu vedie o znásilňovaní detí - či je umelo vytvorené alebo nie, nie je otázka!
Skutočnosť, že súdni psychiatri ako Urbaniok potom aj na SRF Kultur prisahajú, že "rituálne zneužívanie" je len konšpiračná
teória a neexistuje, hoci 1024 preživších ho opisuje v dokumente Lois Sasek o rituálnom násilí, nerobí ich debatu dôveryhodnejšou.
Každý vie a chápe, že závislosť sa dá vyliečiť alebo "vyliečiť" len absolútnym zrieknutím sa.
Tak ako sa bývalý alkoholik nesmie dotknúť ani kvapky a bývalý narkoman nesmie na drogy ani pomyslieť, tak sa na
tieto zverstvá nesmie ani pomyslieť, nieto ešte o nich hovoriť!
Pornografia s umelou inteligenciou
pre pedosexuálov by sa rovnala kriminálnej droge!
V dokumentárnom filme Kla.TV
"Pedofili sa dožadujú "práva" na naše deti" viac než jasne ukazuje, ako malé požiadavky na začiatku vedú
k stále hlbším závislostiam a ohavným zvrátenostiam.
Prostredníctvom lobovania, ľudsky znejúceho "porozumenia" a pod terapeutickou zámienkou sa podporuje aj
absolútne tabu, čím sa otvára "Pandorina skrinka".
Vidieť alebo označovať deti ako sexuálne bytosti bolo, je a navždy zostane tabu, a to sa nedá zmeniť.