V začetku leta je revizija zdravstvenega zakona kantona St. Gallen povzročila razburjenje po vsej Švici.
V njem je navedeno, da lahko vlada v okviru zveznega zakona o epidemijah z odlokom določi obvezno cepljenje.
V središču kritik je višina globe do 20.000 frankov.
Vendar pa St. Gallen nikakor ni edini kanton z obveznim programom cepljenja.
V kantonu Zürich takšna določba z globo do 50.000 švicarskih frankov velja od pomladi 2020.
Namen tega programa je ugotoviti bistvo zadeve.
Pozdravljamo Andreo Staubli, odvetnico, mediatorko in članico upravnega odbora organizacije Action Alliance Free
Switzerland (ABF Switzerland). Pozdravljeni, gospa Staubli.
: Hvala lepa za povabilo. Z veseljem.
Gospa Staubli, ali se lahko na kratko predstavite in pojasnite, kako ste se začeli ukvarjati z vprašanjem cepljenja v Švici?
Po izobrazbi sem pravnica.
Dvajset let sem bil predsednik sodišča, danes pa samostojno delam kot mediator, trener in svetovalec.
Delam kot odvetnik za "Aktionsbündnis Freie Schweiz" in vprašali ste me, kako sem se vključil.
To se je dejansko začelo spomladi 2020.
Ugotovil sem, da nekaj ni v redu.
Zvezni svet je začel vladati z zakonom o izrednih razmerah.
Naše osnovne pravice so bile omejene in to je bil zame znak, da je nekaj narobe.
Nato sem se s tem vprašanjem začel ukvarjati nekoliko bolj poglobljeno in tako sem se znašel v podjetju ABF Švica.
In tu smo spoznali - zlasti na podlagi izkušenj iz obdobja korone - da so teme zdravja in zdravstvene politike zelo, zelo
pomembne; seveda predvsem za nas ljudi, pa tudi za politike.
Tako smo se lotili zakona o epidemijah, mednarodnih zdravstvenih predpisov in pogodbe o pandemiji.
Zakon o epidemijah omenja obvezno cepljenje.
Tu sta še izraza obvezno cepljenje in obvezno cepljenje.
Ali lahko pojasnite razlike in kako kantoni dejansko uporabljajo te izraze?
Če pogledamo v Wikipedijo ali slovar, najdemo trditev, da sta obveznost in dolžnost pravzaprav sinonima.
Obvezno cepljenje ali obvezno cepljenje torej pravzaprav pomeni isto.
Menim, da ima beseda "obvezno cepljenje" za ljudi močnejši, večji pomen.
Zakon o epidemijah, tj. zvezni zakon, ki velja za celotno Švico, govori o obveznem cepljenju.
O obveznem cepljenju govorijo tudi vsi drugi kantoni, ki imajo takšen zakon, razen kantona St. Gallen.
Kanton St. Gallen pa je zdaj edini kanton, ki govori o obveznem cepljenju.
Imate prav, obstaja tudi obvezno cepljenje.
Zelo jasno želim razlikovati med neposredno obveznostjo cepljenja in posredno obveznostjo cepljenja.
Neposredno obvezno cepljenje bi pomenilo, da bi nekoga pobrali, ga odpeljali k zdravniku -
morda skupaj s policijo - in ga nato cepili.
V Švici tega nimamo.
Vendar pa smo po koroni ugotovili, da imamo dejansko posredno obveznost cepljenja.
To pomeni, da je bilo veliko ljudi v času korone izključenih iz javnega življenja in jim je grozila izguba službe.
V takem primeru se ne morete več svobodno odločati in govorimo o posredni prisili.
Če zdaj pogledamo kazni, ki jih imajo nekateri kantoni v svoji zdravstveni zakonodaji - torej če nekdo ne spoštuje obveznega
programa cepljenja in je lahko kaznovan z globo do 20.000 frankov -, potem pravimo, da ta oseba ni več svobodna pri odločanju.
To pomeni, da imamo tudi pri nas posredno obveznost cepljenja.
Če kantoni zdaj uvajajo obvezno cepljenje, se sklicujejo na 22. člen EpG.
V njem je navedeno: "Kantoni lahko razglasijo cepljenje ranljivih skupin prebivalstva, posebej izpostavljenih
oseb in oseb, ki opravljajo določene dejavnosti, za obvezno, če obstaja znatno tveganje."
Tako piše. Ali to pomeni, da se obvezno cepljenje lahko uvede le za nekatere ljudi in ne za vse?
To je zelo pomembna točka, ki jo izpostavljate.
Tako je 22. člen EpG v veljavi od 1. januarja 2016.
Ta zvezni zakon daje kantonom možnost, da takšen program obveznega cepljenja vključijo v svojo zdravstveno zakonodajo.
Zdaj je zelo pomembno, da se takšna obveznost cepljenja lahko uvede le pod določenimi pogoji, in
sicer mora veljati za določene ljudi ali skupine ljudi.
In prav je tako, ne gre za obvezno cepljenje.
Toda če si podrobneje ogledamo ta merila, kaj pomenijo "posebej ranljive osebe, osebe, ki opravljajo določene dejavnosti" itd.
Potem vidimo, da gre za tako imenovane nedoločene pravne izraze.
Z drugimi besedami, to je mogoče razlagati zelo široko in prav v tem se skriva nevarnost.
Če zdaj rečemo "določene skupine ljudi - to so vsi ljudje, stari 60 let in več", potem to velja za
veliko ljudi, ne glede na njihovo zdravstveno stanje.
Če rečemo "zadeva vse otroke in mladostnike", potem imamo tudi veliko skupino prebivalstva.
"Osebe, ki opravljajo določeno dejavnost" - to so lahko vsi, ki delajo v bolnišnici, zdravstvenem domu ali domu za ostarele.
In nenadoma se zavemo, da bi to lahko vplivalo na veliko število ljudi, čeprav ne gre za splošno obveznost cepljenja.
In prav to je problem, ki ga imamo v tem primeru, če to razlagamo široko.
Če kateri koli kanton zdaj reče, da želimo to razširiti v velikem obsegu, bo to vplivalo na
številne skupine prebivalstva ali razrede v kantonu.
Da, v Zakonu o epidemijah je navedeno tudi "če obstaja veliko tveganje".
Pri tem se postavlja vprašanje, kaj je "znatno tveganje"?
In: ali ni javno zdravje v primeru pandemije - ali domnevne pandemije - vseeno ogroženo?
Kaj bi rekli ljudem, ki tako trdijo?
Pomembno tveganje, ki ste ga omenili, je ravno druga zahteva.
Imamo torej posebne skupine ljudi, druga zahteva pa je, da obstaja znatno tveganje.
Kaj pomeni "znatno tveganje"?
To je še en širok pojem, nedoločen pravni pojem.
Kantoni ga nato sami napolnijo z vsebino.
Pri tem se ponovno pojavlja nevarnost, da lahko kanton to razlaga zelo široko.
Tako lahko hitro postane precejšnja nevarnost.
In potem upravičeno rečete, da, mar ni vsaka pandemija nekako grožnja javnemu zdravju?
In da, prav v tem je težava.
Trenutna definicija Svetovne zdravstvene organizacije (WHO) pravi, da "pandemija
obstaja, ko se po vsem svetu razširi nova bolezen".
To pomeni, da je merilo, ki ga SZO uporablja, hitrost širjenja, tj. kako hitro se virus širi, in ne veliko
število smrtnih primerov ali veliko število bolezni.
In ko to pogledamo, lahko hitro ugotovimo, da gre za pandemijo.
In če SZO razglasi pandemijo, kot je to storila zaradi neke malenkosti, potem seveda tvegamo, da bo v
švicarskih kantonih uvedenih več obveznih cepljenj.
Z drugimi besedami, možnost, da obstaja veliko tveganje, se lahko zelo hitro ponovi, če SZO ustrezno ukrepa.
Prav tako, na primer - kot smo videli v primeru korone - ko se preprosto pojavi test,
ki daje vtis, da se bolezen zelo hitro širi.
Zato se moramo zavedati, da se to lahko zgodi hitro.
Da, če govorite o tem: Kakšna je zahteva za obvezno cepljenje? Precejšnje tveganje.
Kdaj obstaja veliko tveganje?
Če SZO razglasi pandemijo in nato reče, da je zdaj potrebno testiranje.
To vemo iz obdobja koronavirusov s testom PCR.
Zdaj vemo, da je bilo veliko lažno pozitivnih rezultatov.
To pomeni, da je bilo kot bolnih testiranih veliko ljudi, ki sploh niso bili bolni.
Takrat se cepljenje močno razširi in obstaja nevarnost, da bo kanton ali celo zvezni svet v
posebnih okoliščinah uvedel obvezno cepljenje.
Prav v tem se skriva nevarnost.
ABF Švica je objavila tudi sporočilo za medije z naslovom "Preizkus obveznosti cepljenja".
Ali nam lahko predstavite, kako se v različnih kantonih urejajo posamezne obveznosti cepljenja in kazni?
Da, z veseljem. S kantonom St. Gallen je bilo v razpravi o obveznem cepljenju veliko premikov.
Družba ABF Švica je nato preučila dejanske razmere v kantonih.
Ustvarili smo pregledno tabelo.
Najdete jih na naši spletni strani, kjer jih lahko prenesete tudi v formatu PDF.
Ugotovili smo - pregledali smo vseh 26 kantonov -, da je devet kantonov brez obveznega programa cepljenja.
Povedal sem, da člen 22 EpG daje kantonom možnost, da uvedejo obvezno cepljenje, vendar tega niso dolžni storiti.
Devet kantonov je reklo, da tega ne želimo.
V Švici je osem kantonov, ki so uvedli obvezno cepljenje, vendar brez kazenskih določb.
Z drugimi besedami, dejansko so uresničili tisto, kar omogoča EpG.
Potem so tu kantoni, ki imajo program obveznega cepljenja s kazensko klavzulo.
In to so tisti, ki so kritični ali zanimivi. Treba si jih je natančneje ogledati.
To so kantoni Appenzell Ausserrhoden, Baselland in St. Gallen - za St. Gallen vemo, da še ni v
veljavi, saj o njem šele zdaj razpravlja parlament.
Nato Schaffhausen - tudi Schaffhausen še ni v veljavi, tu še vedno poteka postopek posvetovanja, ki traja do konca marca letos.
Drugi kantoni so Ticino, Vaud, Valais, Zug in Zürich.
To pomeni, da je v vseh teh kantonih predpisano obvezno cepljenje s kaznimi.
To je organizirano na zelo različne načine.
Tako so predvidene kazni od globe 500 frankov do 100 000 frankov.
To je zelo različno.
In tu se seveda pojavi zelo pomembno vprašanje.
Ali lahko kantoni to sploh počnejo?
Ali so pooblaščeni za nalaganje kazni ali ne?
Zakon o epidemijah namreč ne predvideva takšnih kazenskih določb.
Družba ABF Švica meni, da to ni dovoljeno.
To bi pomenilo, da so vse te kazenske določbe v nasprotju z zvezno zakonodajo in protiustavne.
To pomeni, da te kazenske določbe niso dopustne in jih je treba odstraniti iz zakonov.
Kdo dejansko odloča o tem, kdaj obstaja velika nevarnost?
Ali to velja samodejno, ko SZO razglasi izredne razmere na področju javnega zdravja
mednarodnega pomena, ali kdaj točno se to zgodi?
Generalni direktor SZO lahko, kot ste rekli, razglasi "izredne razmere za javno zdravje mednarodnega pomena" (GNIT/PHEIC).
To ne pomeni, da to samodejno velja tudi v Švici.
Člen 6 Zakona o epidemijah določa dodatno zahtevo, ki jo je treba izpolniti.
Izredne razmere v Švici morajo ogrožati javno zdravje.
Z drugimi besedami, to sta dva pogoja, ki morata biti izpolnjena kumulativno, da se v Švici lahko uporabi poseben položaj.
To bi bil nato predpogoj za izdajo programa obveznega cepljenja - s strani Zveznega sveta.
Kakšne posledice bi imel takšen program obveznega cepljenja za Švico?
Ali je potemtakem mogoče, da obstaja dvostopenjska družba z različnimi pravicami in prikrajšanostmi?
Če bi Zvezni svet v posebnem primeru uvedel obvezno cepljenje, je seveda mogoče, da bi
tisti, ki se ne cepijo, utrpeli določeno škodo.
V tem kontekstu je to zelo zanimivo:
Ko se je v Državnem svetu in Državnem svetu obravnaval Zakon o epidemijah v skladu z 22. členom - to je bilo v
letih 2013/2014 -, je bilo zelo jasno izraženo, kaj politiki mislijo in predvsem, česa ne mislijo.
In to je zdaj zelo pomembno za te zakone o zdravstvenem varstvu v kantonih.
V razpravi v Državnem svetu in Državnem svetu je bilo na primer rečeno, da cepljenje ni obvezno.
Poleg tega je bilo izraženo mnenje, da se nihče ne bo cepil proti svoji volji, in če bi bilo cepljenje obvezno, bi
moral zakon vsebovati sankcije. - Vendar takih možnosti ni.
To pomeni, da nam to, o čemer so v parlamentu razpravljali pred nekaj leti, zdaj pomaga bolje
razvrstiti te zakone s kazenskimi določbami v kantonih.
To pomeni, da zvezni zakonodajalec jasno določa, da ne sme biti nobene prisile.
Septembra 2025 je Zvezni svet na vprašanje poslanca odgovoril, citiram:
"Tako kot veljavni zakon o epidemijah tudi osnutek spremembe ne vsebuje kazenske določbe za kršitev obveznosti cepljenja."
Z drugimi besedami, tu so jasni znaki, da ne sme biti nobene prisile, niti posredne prisile.
In zdaj ste dejali, ali bi to lahko vodilo v dvostopenjsko družbo?
In tu menim, da še vedno obstaja nevarnost nastanka dvostopenjske družbe.
Iz delne revizije Zakona o epidemijah je razvidno, da želi zvezna vlada spodbujati cepljenje.
Zato se morajo kantoni pripraviti na to, da bodo prebivalstvo lahko hitro in enostavno cepili.
Ukrepi so načrtovani v šolah - spomnimo se avtobusov za cepljenje, ki so bili nato parkirani na igrišču.
Tudi delodajalci morajo biti deležni podpore, da se lahko zaposleni enostavno in brez težav cepijo med delovnim časom.
Tako vidimo trend: več cepljenja.
In če zdaj seveda vemo, da obstaja tudi možnost obveznega cepljenja, potem seveda obstaja nevarnost te posredne prisile, da
ljudje, ki se ne bi cepili, ne bi mogli več sodelovati v družbenem življenju, na primer tudi brez kazenske določbe - to vemo iz
obdobja korone - ali pa bi se morali bati za svoje delovno mesto.
Mislim, da smo na točki, ko moramo reči, da gre za dvotirno družbo.
Tega si ne želimo.
Zelo zaskrbljujoče so tudi besede generalnega direktorja SZO v zvezi s tem.
Pravi, da "živimo v stoletju pandemij in da je po pandemiji pred pandemijo".
Z drugimi besedami, zavedati se moramo, da korona ni bila osamljen primer, ampak da vedno
obstaja možnost, da SZO razglasi pandemijo.
In zdaj vemo, kakšne so posledice, ki nas lahko doletijo.
Tudi generalni direktor Svetovne zdravstvene organizacije je v zvezi s tem že večkrat dejal, da
moramo proti necepljenim strožje in odločneje ukrepati.
Zato je njegovo stališče zelo jasno.
Da, tudi jaz mislim, da je to lahko taktika salame, da Zvezni svet še ne govori, da se bo
obvezno cepljenje res uvedlo, da se bo uvedlo počasi.
Vendar je smer, kot pravite, povsem jasna: spodbujati želimo cepljenje.
In kdo lahko zagotovi, da se v naslednjem koraku ne bo ponovno zaostril?
V tem kontekstu se mi zdi očitno tudi to, da je Zvezni svet dejal, da je bila korona dejansko dobro obravnavana in da so
te spremembe Zakona o epidemijah in Zakona o zdravju pravzaprav lekcije, pridobljene v obdobju korone. Kako vidite to?
Lahko si predstavljate, da vidim stvari zelo drugače.
Zvezni svet skoraj kot molitveno kolo pravi: "S koronavirusnim obdobjem smo se sprijaznili, zato zdaj spreminjamo
Zakon o epidemijah, saj smo se iz koronavirusnega obdobja naučili vseh pomembnih in pravilnih spoznanj.
Nikakor tega ne vidim tako, saj Zvezni svet ne upošteva številnih znanstvenih študij, ki smo jih imeli že prej, zdaj pa tudi
novih znanstvenih študij, ki so bile objavljene v zadnjih letih.
Zvezni svet na primer predpostavlja, da so maske učinkovite.
Danes vemo, da maske ne ščitijo, saj obstajajo neštete študije.
Zvezni svet nadalje predpostavlja, da je "injekcija modRNA" , ki je bila cepljena, varna in
učinkovita ter da ni stranskih učinkov ali poškodb cepiva.
Tudi tu imamo danes povsem drugačno sliko.
Zato Zvezni svet noče preučiti vseh teh vprašanj.
V ABF Švica pravimo, da je delna revizija Zakona o epidemijah, v katerem naj bi bile prav
te točke vključene v zakon, nesprejemljiva.
Zato pozivamo, da se najprej opravi ponovna ocena, vredna tega imena.
Šele nato se bo mogoče lotiti revizije zakona o epidemijah.
V ta namen smo sprožili peticijo, ki jo lahko podpiše vsak državljan , če tudi sam meni, da
najprej želimo ponovno oceno in šele nato spremembo.
In sprememba pomeni, kot smo zdaj že malo videli: Poostritev zakona o epidemijah.
Švica upošteva mednarodne zdravstvene predpise Svetovne zdravstvene organizacije.
Kaj menite o WHO?
Ali se WHO res ukvarja predvsem z bojem proti boleznim ali so v ozadju povsem drugi cilji?
Če pogledamo ustavo SZO in člen 1, člen o namenu, pravi, citiram: "Namen SZO je pomagati vsem
ljudem doseči najboljše možno zdravstveno stanje".
In če temu verjamemo, to pomeni: da, Svetovna zdravstvena organizacija je koristna
organizacija, ki se zavzema za zdravje ljudi.
Omenili ste mednarodne zdravstvene predpise.
Če beremo malo bolj natančno in poglobljeno, ugotovimo, da gre na primer predvsem za ustrezne zdravstvene izdelke.
- Torej izdelki. Ali so izdelki koristni za zdravje ljudi ali gre bolj za druge stvari?
Zveni bolj kot trženje. Točno tako.
Če pogledamo pogodbo o pandemiji, o kateri bo maja ponovno razpravljala Svetovna zdravstvena skupščina,
vidimo, da naj bi obstajala trgovina s patogenimi organizmi.
Tako bi države in farmacevtska podjetja med seboj trgovala s patogeni.
Glede na to, kdaj država proda ali prenese patogen, prejme nadomestilo.
Zato se lahko vprašate - gre za zdravstvene izdelke, trgovino s patogeni - ali gre res za zdravje ljudi?
In če pogledamo naprej, kdo so financerji SZO?
Od kod WHO dobi denar?
Vidimo tudi, da so velike vsote denarja, ki prihajajo od tretjih oseb - ne nujno od držav
članic -, na primer Fundacija Gates ali Gavi.
Gavi je mednarodna zveza za cepljenje.
Te institucije dajejo namenska sredstva.
Z drugimi besedami, pravijo, da vam bomo dali denar, vendar ga morate uporabiti za to ali ono.
In zdaj lahko trikrat ugibate, za kaj bo ta denar porabljen? - In sicer za zdravstvene izdelke.
Vemo tudi, da WHO tesno sodeluje s farmacevtskimi podjetji.
In potem dobiš vtis - kako naj rečem - da gre veliko bolj za moč, denar in dobiček kot za zdravje posameznika.
Morda ste nekateri že slišali za bolezen X.
To je izraz, ki ga zdaj uporabljajo Svetovna zdravstvena organizacija in tudi farmacevtska podjetja.
In kaj to pomeni? Bolezen X" - X je nadomestni znak - pomeni naslednjo pandemijo ali naslednji patogen.
In raziskave že potekajo.
Ne sprašujte me, kako opraviti raziskavo, če ne veste, kaj je bolezen. To seveda lahko stori Svetovna zdravstvena organizacija.
Zanimivo je, da že potekajo raziskave o protistrupu.
Zato preučite, kako bi lahko razvili protistrup, ki bi ga lahko dali ljudem kot "cepljenje", kot "cepljenje z mod-mRNA".
In če pogledamo izkušnje, ki smo jih imeli z injekcijami mod mRNA v zvezi z zdravilom Covid-19, vemo, da je šlo za dovoljenje
v nujnih primerih in da pravilen test ni bil izveden v celoti, ker je bilo dovoljenje izdano v nujnih primerih.
Vedeti morate, da se učinkovitost te injekcije ocenjuje po trženju, to je po tem, ko je bila uporabljena pri ljudeh.
Če vemo, da se te modificirane mRNA zdaj obravnavajo tudi pri zdravljenju raka, imamo slab občutek, da gre bolj za denar,
za prodajo medicinskih izdelkov in ne za zdravje posameznika.
Da, to naredi močan vtis, imaš prav.
Da, gospa Staubli, to se ne sliši najbolje.
Kakšne možnosti imajo običajni državljani, da nasprotujejo obveznemu cepljenju v Švici?
In kakšen nasvet bi dali nekomu, če bi do tega dejansko prišlo?
Prva stvar, ki bi jo rekla, je: "Ustavite začetke."
V kantonskih zdravstvenih predpisih ne sme biti zahtev po obveznem cepljenju.
Z drugimi besedami, kjer lahko še vedno vplivate, na primer v kantonu Schaffhausen.
Do 31. marca napišite odgovore na posvetovanje in sporočite: "Ne želimo obveznega cepljenja in nikakor ne kazenskih določb."
Vendar je treba v tej delni reviziji iz zakona o epidemijah črtati tudi to obvezno cepljenje.
In "cepljenje" - to besedo zdaj rad uporabljam v narekovajih, saj ne gre za običajno cepljenje.
Toda vsako cepljenje mora ostati prostovoljno.
Ljudje ne smejo biti v slabšem položaju, če zavrnejo cepljenje. To je treba vključiti v zakone.
Prav presenetljivo je, da je kanton St. Gallen imel takšno določbo v svojem zakonu, ki še vedno velja, in jo želi črtati.
Mi pa rečemo: "Ne, to je ravno pravi način. Zato se vrnite nazaj."
Potem je popolnoma jasno: kazenske določbe je treba povsod odpraviti.
In drugi del vašega vprašanja: "Kaj bi storili, če bi vas prizadel takšen program obveznega cepljenja?"
Menim, da je zelo pomembno, da se spomnimo, da nam zvezna ustava zagotavlja telesno celovitost.
Sami se moramo odločiti, kaj želimo početi s svojim telesom in česa ne.
Vsako cepljenje je telesna poškodba. To je kaznivo dejanje, kajne?
To pomeni, da če se kdo znajde v takšnem položaju, je zelo pomembno, da se ne ukloni tej
posredni obveznosti cepljenja in da ostane neomajen.
Na drugi politični ravni pa lahko preprosto govorite s svojimi politiki, kantonskimi svetniki, velikimi svetniki v kantonih,
Nacionalnim svetom in Svetom držav v Bernu, na zvezni ravni.
Tem ljudem pišite pisma in jim povejte: "Ne strinjamo se."
Zato pozivam vse, ki to slišijo, naj storijo enako.
In potem, kot sem že omenila, prosim, prosim, podpišite našo peticijo "Brez ponovne
presoje ni delne revizije Zakona o epidemijah"!
Peticijo lahko podpišete na našem spletnem mestu.
Zelo pomembno je, da peticijo podpiše vsak moški in vsaka ženska. Ne glede na to, kje živijo.
To pomeni, da vam ni treba živeti v Švici, ampak lahko živite tudi v tujini.
Ni nujno, da ste Švicar, lahko ste tudi tujec.
Lahko so tudi švicarski državljani, ki živijo v tujini, in njihova starost ni odvisna.
To pomeni, da lahko peticijo podpiše prav vsak moški in ženska.
In več ko bomo imeli podpisov - in to je tudi poziv ljudem, ki gledajo ta videoposnetek - več ko jih bomo imeli in bomo lahko
predložili Bernu, večjo težo bomo seveda imeli in bolj se bodo morali politiki zavedati, da ne moremo preprosto gledati stran.
In nato seveda - kjer je to mogoče - napišite odgovore na posvetovanja.
Predvsem pa se udeležite volitev!
Mnogi ljudje pravijo: "Ja, tako ali tako nima smisla. V Bernu bodo tako ali tako delali, kar hočejo."
Ne, prosim, pojdite do volilne skrinjice, glasujte, glasujte.
In če bo prišlo do referenduma o zakonu o epidemijah, ga podpišite, nato pa seveda pojdite in ponovno glasujte.
In končno, preprosto, da se vsi politiki tega zavedajo: Volitve v državni svet in svet držav bodo ponovno jeseni 2027.
Preverite, koga boste volili jeseni 2027.
Resnično lahko podpiram samo to peticijo "Brez delne revizije brez ponovne presoje".
Zvezni svet trdi, da je bil koronavirus dobro obvladan, vendar vsi vemo, da temu ni tako.
Zato podpišite to peticijo. To sem storil tudi sam.
Zelo hitro, v 30 sekundah, in že ste vključeni.
In še enkrat hvala vam, gospa Staubli. Ste junakinja, ker ste se sami podali v boj.
Zelo smo veseli, da obstajajo ljudje, kot ste vi.
Vam in družbi ABF želimo vse najboljše in veliko uspeha ter vas bomo podpirali, kjerkoli bomo lahko.
Najlepša hvala za intervju. Hvala.