Vanessa Beeley er journalist og forfatter og bor i Libanon.
Vanessa, mange tak, fordi du kom tilbage til Kla.TV for at give endnu et interview.
Mange tak for invitationen.
Kan du kort opsummere dit journalistiske arbejde for alle seere fra udlandet, som måske endnu ikke kender dig, og fortælle
os, hvorfor du har gjort Mellemøsten til fokus for dit arbejde?
Jeg vil prøve at fatte mig i korthed.
Jeg er en helt uafhængig journalist, som har arbejdet i Mellemøsten i ti år.
Jeg boede i Syrien fra 2019 til 2024, indtil Damaskus faldt til de styrker, der opererer under navnet al-Jolani
eller nu Ahmed al-Sharaa, som er udsprunget af al-Qaeda.
Jeg bor nu i Beirut i Libanon, som selvfølgelig også er under dagligt angreb fra de israelske væbnede styrker.
Før det boede og arbejdede jeg i Syrien under den syriske arabiske hærs operationer for at befri områder af Syrien
fra USA's, Israels, Tyrkiets, Storbritanniens og EU's hænder.
Før det var jeg også i Gaza i 2012 og 2013.
I 2012, under et af de tidligere zionistiske angreb på Gaza, og i 2013 tilbragte jeg tid i Gaza og også i
Egypten under Mursi-æraen og derefter under protesterne, hvor han selvfølgelig reelt blev afsat.
Før det kom min interesse for Mellemøsten nok fra min far, som var britisk ambassadør og en af de mest fremtrædende
arabister i den britiske regering siden før Anden Verdenskrig.
Så jeg voksede op med diskussioner og samtaler om Mellemøsten ved middagsbordet og var også passivt
involveret i min fars arbejde indtil hans død i 2001.
Så det er kort fortalt min baggrund.
Mange tak. Jeg vil gerne starte dette interview med et citat fra en artikel, jeg lige har læst.
Jeg tror, det var den seneste artikel af Glenn Greenwald. Citatet er som følger:
"Amerikanerne bliver slået i hovedet med den moralske forpligtelse til at føre en ny krig for at ændre regimet i Amerika.
I øvrigt præcis den slags krig, som præsident Trump ønskede at undgå, da han blev valgt.
Denne gang i Iran, et land, hvis befolkning er tre gange større end Iraks."
Er du enig i dette udsagn?
Ja, helt sikkert.
Hvis man ser på de første år af det nye årtusinde og rapporten fra Brookings Institution, der hedder "The Path to Persia", og
hvis man læser den rapport, hvilket ikke tager ret lang tid, forstår man præcis, hvad USA har planlagt i samarbejde med Israel
siden, lad os sige, den islamiske revolution i 1979, som effektivt væltede shahen, et
regime, der var stærkt kontrolleret af Vesten.
Og hvis du går endnu længere tilbage, til CIA's og MI6's omstyrtelse af Mossadegh, som havde nationaliseret
olieindustrien i Iran, og så videre, Operation Ajax.
Men vi bør virkelig forvente, at efter Syriens fald, efter Libyen, efter Irak, er det meget tydeligt, at USA gør
absolut alt, hvad de kan, for grundlæggende at sikre Israels nationale sikkerhed, ikke nødvendigvis USA's.
I dette citat siger han, at man er overvældet af moralske imperativer.
Må jeg dele en personlig anekdote her om noget, der skete i lokalsamfundet i forgårs?
I min søndagskirke er der altid bønnetid, og vi kan bede alle mulige slags bønner: Takkebønner, bøn og så videre.
Nå, men jeg rakte hånden op og sagde, at jeg gerne ville bede for vores land og vores regering.
Og jeg sagde: "Jeg vil bede til, at gemytterne falder til ro, at der kommer mere ro på, og at vi på en eller anden måde kan
overbevise regeringen og krigstilhængerne om, at denne krigsliderlige nation vil komme til fornuft,
før vi bliver involveret i endnu en krig i Iran."
Og næsten med det samme sagde nogen på den anden side af gangen som svar – han indledte dette med følgende ord:
"Jeg har på det seneste læst om forfølgelsen og undertrykkelsen af kristne i Iran."
Og så præsenterede han det, som om disse mennesker skulle befries.
Og han sagde: "Hvis Gud finder denne krig nødvendig, vil jeg gerne bede om beskyttelse af vores soldater, alle vores
sømænd og piloter og så videre, som er på vej til Iran lige nu."
Synes du, det er et eksempel på, at amerikanerne pålægges en moralsk forpligtelse?
Vi gør bare det samme igen, gør vi ikke?
Jeg vil gerne svare med en anekdote, som jeg oplevede under mit tiårige ophold i Syrien.
Og jeg kan sige, at Qasem Soleimani, general Qasem Soleimani, som blev myrdet af præsident Trump i
2020, var den vigtigste kæmper mod IS, ikke USA.
USA var involveret i grundlæggelsen af IS. Det tror jeg, vi kan vende tilbage til.
Ikke nok med det, han var også ansvarlig for at træne de kristne nationale forsvarsstyrker i Syrien til at forsvare sig mod
de takfiri wahhabi-fanatikere, som belejrede mange kristne samfund, både ortodokse og katolske, i alle regioner af Syrien.
Og da der var et selvmordsangreb i 2016, et dobbelt selvmordsangreb på en libanesisk maronitisk landsby i det
nordøstlige Libanon, hvis jeg husker rigtigt, og jeg rejste til landsbyen umiddelbart efter, var
det Hizbollah, som ses som Irans stedfortræder.
Den er ikke Irans stedfortræder. Det er en uafhængig modstandsbevægelse, som er
allieret med Iran. Det er noget helt andet.
Og det var Hizbollah, der forsvarede dette kristne samfund, omringede landsbyen og beskyttede den mod de
forskellige wahhabi-fanatikere blandt de flygtninge, der var kommet til Libanon fra Syrien.
Og spol frem til 2022, hvor jeg selv tilbragte en masse tid i Iran, hvor protester og
uro blev orkestreret efter Mahsa Aminis død.
Jeg besøgte de armensk-kristne samfund i Isfahan. De er ikke forfulgte, ved du nok.
Iran er inkluderende. Syrien var inkluderende.
Hvem er ansvarlig for forfølgelsen af kristne og fordrivelsen af kristne fra denne region? Det er Vesten, og det inkluderer USA.
Hvorfor? Fordi de ønsker at holde muligheden åben for et scenarie, der i grunden ligner det i Kerbela,
hvor shiitiske muslimer bliver spillet ud mod ekstremistiske sunnitiske muslimske fraktioner.
De ønsker ikke kristne som en buffer i regionen og har ikke ønsket det i årtier. Der findes
talrige dokumenter og akademiske værker om emnet.
Hvorfor har Canada f.eks. tilbudt hurtige visa til kristne fra Syrien, og hvorfor har europæiske lande gjort det samme?
Fordi de vil have de kristne til at forlade regionen. Så hvem forfølger de kristne i denne region?
Vi taler om arabiske kristne her. De er ikke vestlige kristne. De hører til i denne region og ønsker at blive i denne region.
De betragter sig selv som en del af denne region, men bliver bogstaveligt talt drevet ud af regimeskifteprojekterne,
som bringer disse al-Qaeda-lignende elementer ind, som selvfølgelig betragter kristne som vantro.
Se på, hvad der i øjeblikket sker i Syrien. Kristne forfølges under den Trump-støttede Jolani-regering.
Og Trump har for nylig, inden for de sidste 48 timer, indrømmet, at han satte Jolani ved magten.
Jeg er uenig, for MI6 var stærkt involveret, og en række andre lande var også medvirkende til den endelige
omstyrtning af Damaskus og Syrien som suveræn nation.
Så nej, jeg er slet ikke enig i dette udsagn.
Jeg ville nok sætte spørgsmålstegn ved denne persons kristne baggrund, for der er en række, lad os sige, zionistisk
orienterede kristne i USA, hvoraf mange er med i Trumps regering, som vil videreføre denne form for
fortælling på grund af deres loyalitet over for Israel.
Jeg siger ikke, at han er det, men jeg siger, at det er et velkendt tankemønster, som jeg hører fra den fraktion i USA.
Ja, og det lader til at være et tankemønster, der er lidt uvidende om historien og vores tidligere krige, for jeg tror
ikke, at kristne har oplevet en nettoforøgelse af sikkerheden osv. efter vores aktioner i
Afghanistan, Libyen, Libanon, Irak og Gaza.
Når du siger, at de vil af med de kristne, kan det så sammenlignes med Israels ønske om at
fordrive jøderne fra de omkringliggende nationer?
Og har jøderne ikke levet i relativ fred i Iran i århundreder?
Ja, og det er faktisk en interessant pointe, for i 2022 besøgte jeg også jødiske samfund i Isfahan.
Og jeg spurgte dem, hvorfor de ikke flyttede til Israel, da staten Israel blev grundlagt. Og de sagde: Fordi vi hører til her.
Vi er dybest set iranske jøder. Iran er vores land, og vi føler os trygge og beskyttede her. Så præcis det modsatte.
Og jeg tror, jeg kan ikke huske præcis hvornår, men der var et incitament fra Israel, som faktisk tilbød iranske
jøder økonomiske incitamenter til at flytte til Israel.
Og det blev afvist. De ville ikke flytte væk. Og jeg tror, det er den næststørste jødiske befolkning i verden efter Israel.
Wow. Det er jo helt utroligt. Jeg ville blive overrasket, hvis det er endnu større end den jødiske befolkning i USA.
Taler du om absolutte tal?
Så vidt jeg ved – tjek igen.
Men det var, hvad jeg fik at vide, da jeg var i Iran. Det er en meget stor befolkningsgruppe.
Det er fantastisk. Mange tak for denne baggrundsinformation!
Lad os nu tale om den aktuelle situation.
Jeg vil gerne spørge dig om demonstrationerne i Iran, som er blevet dækket så meget i nyhederne, og
emnet ser stadig ud til at få stor opmærksomhed.
Dette tal på 36.000 myrdede iranere cirkulerer.
Ligger der udenlandske påvirkninger bag demonstrationerne i Iran? Eller er de fundamentalt demokratiske og rent iranske?
Du ved, det er en slags lærebogsstrategi for efterretningstjenesterne i Vesten.
Vi har set det i Syrien, hvor sikkerhedsstyrker angiveligt gik til angreb på fredelige demonstrationer, mens de såkaldte
fredelige demonstranter i virkeligheden ikke kun dræbte sikkerhedsstyrker – som i de første seks måneder af disse
protester var ubevæbnede på ordre fra præsidenten og regeringen i Syrien, så de ikke kunne skade deres eget folk i Syrien – men
også brandmænd og civilforsvaret blev angrebet, blot fordi de forsøgte at bevare freden mellem de
forskellige fraktioner under protesterne i Syrien.
Og som jeg har forstået det efter at have talt med mange forskellige mennesker i Iran, begyndte
protesterne fredeligt i begyndelsen af januar 2026.
De fandt virkelig sted blandt "bazarerne", som de kaldes. Med andre ord de mennesker, der driver bazarerne,
som har butikkerne i bazarerne i Teheran og i hele Iran.
Jeg har mødt mange af dem. Jeg tror, det var i Isfahan og Shiraz.
Og i 2022 var de selvfølgelig allerede trætte af økonomien.
De havde til en vis grad fået nok af isolationismen, af at de ikke kunne eksportere overalt i verden.
De havde meget begrænsede handelsmuligheder og købere til deres produkter, ikke sandt?
Og der var meget lidt turisme, som de var afhængige af i lang tid.
På grund af sanktionerne, ikke?
Ja, selvfølgelig. Hvem isolerer Iran?
Det er USA og hele kabalen gennem sanktioner, men også gennem isolationisme – og ved at Trump indfører told på
alle, der køber iransk olie og så videre og så videre.
Og så havde det økonomiske pres nået et punkt, hvor "Bazaaris" faktisk gik på gaden og sagde:
Vi har brug for hjælp, fordi vi kæmper økonomisk.
På det tidspunkt marcherede sikkerhedsstyrkerne, politiet og Basij, som de kaldes, de lokale sikkerhedsstyrker,
faktisk frivillige sikkerhedsstyrker, faktisk sammen med "Bazaaris", fordi de også er blandt de lavtlønnede i Iran.
Hvis du ser på videoerne fra de første protester, kan du se, hvor venlige og muntre de alle var.
Og de har ret. Alle accepterer, at de har ret.
Men formålet med sanktionerne er selvfølgelig at forhindre staten i at forbedre levevilkårene i Iran.
Nu vil jeg gerne kort påpege noget. Da jeg rejste til Iran i 2022, kom jeg fra Syrien, som var lammet af
økonomiske sanktioner, krig og USA's besættelse af landets oliereserver og landbrugsområder.
Jeg var forbløffet over, hvor velstående iranerne var. Jeg besøgte nogle af de fattigste kvarterer i
Teheran. Husene var kogende varme midt om vinteren.
De havde gratis gas og elektricitet døgnet rundt. Gaderne var utroligt rene.
Brændstoffet til din bil var selvfølgelig latterligt billigt. Jeg tror, vi tankede den
camper, vi rejste i, for omkring 3 dollars.
Og alle blev forsynet med elektricitet, gas og vand af staten.
I øjeblikket er der problemer med vandet. Hvis vi har tid, kan vi vende tilbage til det, for jeg tror
faktisk, at det er en del af hybridkrigen mod Iran.
Og så skete der grundlæggende følgende: Jeg tror, det var i tre dage, altså den 8., 9. og 10. januar, at
voldelige ballademagere sluttede sig til demonstrationerne, men de angreb også demonstranterne.
De angreb alle, der var uenige med dem. Mange af dem var svært bevæbnede.
Mange af dem udførte virkelig forfærdelige angreb på sikkerhedsstyrkerne.
Der var adskillige knivstik, lemlæstelser af lig, afbrænding af lig, afbrænding af moskeer, afbrænding af vigtig
infrastruktur, mord på læger, sygeplejersker, medicinsk personale og afbrænding af hospitaler.
Jeg mener, hvilken iraner ved sine fulde fem ville gå på gaden og ødelægge den infrastruktur, de alle har
brug for? Det giver bare ikke mening, ligesom i Syrien.
Så giver det mening som en provokation?
Ligesom for 25 år siden ved WTO-protesterne i Seattle, hvor den sorte blok greb ind og understøttede volden.
Forsøger de at fremprovokere en reaktion fra det iranske regime for at få et øjeblik, der
er værd at se på for de internationale medier?
Dybest set forsøgte de at destabilisere Iran internt og vende befolkningen mod regimet eller mod regeringen.
Ja. Ja, ja.
Og det, der faktisk skete, hvis man ser på de tal, du taler om, som er vanvittige, som 36.000, har jeg
set forskellige tal på de sociale medier og i medierne.
Men lad os se på den faktiske organisation, som disse tal kommer fra.
Den vigtigste organisation, der producerer disse oplysninger, er en organisation ved navn "Human Rights Activists in Iran" eller
"of Iran" (på dansk: menneskerettighedsaktivister i Iran eller fra Iran) og dens nyhedsbureau for
menneskerettighedsaktivister, altså H-R-A-I og H-R-A-N-A.
Og jeg har set hver eneste medieorganisation – fra USA, fra Storbritannien, BBC, Channel 4 – som alle
citerer denne organisation, hvis tal de derefter udbreder.
Nu skulle man tro, at menneskerettighedsaktivister fra Iran har base i Iran og rapporterer fra Irans
gader. Det ville være en acceptabel antagelse for enhver.
Men ingen af disse medievirksomheder har gjort deres due diligence, for gæt, hvor denne organisation er baseret?
I Fairfax, Virginia (USA). Og den er finansieret af National Endowment for Democracy (NED),
som er kendt som et CIA-aktiv og en CIA-agent.
Ja, er Fairfax, Virginia, ikke centrum for efterretningstjenesterne i USA?
Ja, ja, præcis.
Ja. Ja, ja.
Men folk er bare ... Og det er mediernes ansvar. Jeg mener, enhver medieorganisation bør tjekke kilden først.
Men det gør de selvfølgelig ikke, ligesom de heller ikke gjorde i Syrien, hvor de stolede på oplysninger fra CIA- og MI6-agenter
i Syrien, som de bare gav videre uden nogen form for kontrol.
Det er præcis, hvad de gør i Iran. Og selv hvis man ser på medier som "Iran International", skulle
man tro, at "Iran International" er baseret i Iran.
Nej, den er finansieret af Saudi-Arabien. Den har studier i Israel og er faktisk ejet af
Saudi-Arabien. Instruktøren er baseret i London.
Det er forbløffende.
Jeg slog op på internettet, hvad der foregår i Iran i dag, og Time Magazine og en række lokale tv-stationer
rundt om i landet har alle citeret "Iran International" som den autoritative kilde til alt dette.
Ja. Ja, det er enten Iran International eller BBC Persia, og jeg behøver ikke at sige meget om BBC, for efter min mening er de
lige så ansvarlige for det, der sker i Syrien i øjeblikket, som den britiske og den amerikanske regering, fordi medierne faktisk
er en forlængelse af efterretningsapparatet i alle disse lande.
Og dybest set kanaliserer de udenrigspolitisk strategi og efterretningsoperationer gennem deres medier for, som du sagde,
at hjernevaske folk til at tro, at de udkæmper en retfærdig krig i et land, som de ikke ved noget om, i en
region, som de fleste af dem sandsynligvis ikke engang kan finde på et kort, for at være ærlig.
Ja. Der er sket en virkelig bizar udvikling i rapporteringen om Iran.
Og jeg undersøgte det ikke selv, jeg fik det at vide af mit team på KLA.TV, og de sagde, at Mossad, faktisk Mossad,
talte og fortalte iranerne, at de var på deres side, at de, citat, "arbejdede sammen med dem på jorden."
Ja.
I hvilken verden tror du, at det kunne være positivt?
Jeg mener, ved iranerne ikke noget om Mossad? Skete det virkelig? Og hvad foregår der? Hvorfor skulle de gøre det?
Ja, Mossad har udtalt sig meget offentligt.
Og hvis man ser på Netanyahus taler gennem de sidste ti år, har han faktisk opfordret til regimeskifte i Iran.
Han siger til iranerne: Hvis I vælter regimet, vil vi ophæve sanktionerne, vi vil hjælpe jer med at udvikle jer, vi vil gøre
X, Y, Z for at gøre jeres liv så meget bedre, fordi jeres regime ikke længere vil bruge alle disse penge på krige i udlandet.
Vent lidt, er Israel ikke nok den mest krigeriske enhed i hele denne region, som har holdt hele regionen i en tilstand
af krig, kaos og destabilisering siden sin grundlæggelse?
Det er korrekt. Men alt dette bliver projiceret over på Iran.
Så det er helt klart. Selvfølgelig er det klart. Jeg mener, de udgav for nylig en dokumentarfilm om, hvordan Mossad
trænede kurdiske separatister til at vælte regeringen i Iran.
Så de lægger ikke skjul på det. De har absolut ingen betænkeligheder ved at sige, at de vil af med denne regering.
Og deres plan er grundlæggende at balkanisere Iran på linje med "Clean Break Doctrine" fra 1996, 1997.
De ønsker, at hele regionen, inklusive Iran, skal fragmenteres, balkaniseres og opdeles, fordi det gør det meget lettere for
Israel at ekspandere, ikke kun med hensyn til bosættelser, men også økonomisk og med hensyn til dets indflydelsessfære.
Jeg mener, du besvarer det næste spørgsmål, som er: Hvad ønsker Israel og den
amerikanske regering i Washington, D.C. helt præcist?
I bund og grund, og jeg tror, du lige har besvaret en del af det, ønsker de ikke en stabil
regering eller et stabilt land med militær styrke.
Hvis de ikke kan få jorden, vil de dybest set have, at folk omkring dem skal være forsvarsløse og svage, ikke?
Ja, ja. De vil ikke have uafhængige, suveræne nationer.
Og derfor ødelagde de selvfølgelig Irak. Og når vi vender tilbage til general Wesley Clark, nævnte
han de syv lande, hvor Iran var det sidste på listen.
Syrien er grundlæggende afgørende for afviklingen af modstandsaksen.
Hvad mener jeg med modstandens akse? Jeg taler om den pro-palæstinensiske, antikolonialistiske og antiimperialistiske
akse, der går fra Iran til Yemen, som begge selvfølgelig er statslige modstandsaktører, til Irak, hvor der er ikke-statslige
aktører og nogle statslige aktører, fordi de folkelige mobiliseringsstyrker er blevet
integreret i det officielle irakiske militær.
Syrien var selvfølgelig en modstandsstat, før det var det en suveræn nation, det havde et uafhængigt
banksystem, det havde ingen gæld til IMF og Verdensbanken.
Og den førte en politik, der grundlæggende nægtede at opgive retfærdighed for Palæstina.
Så er der den ikke-statslige aktør i Libanon, nemlig Hizbollah og Amal-bevægelsen.
De er også meget åbne over for andre modstandsbevægelser, selv over for kristne bevægelser her i Libanon.
Så jeg vil ikke have, at folk får det indtryk, at dette bare er en islamisk modstandsbevægelse.
Det er det ikke. I alle disse lande er alle samfundslag involveret, når de er imod Israel,
besættelsen af Palæstina og alle imperialistiske projekter.
Og så er der selvfølgelig Palæstina. Hvis du siger, at det er en modstand fra shia-islam, så kan jeg
kun sige, at modstanden i Palæstina er sunni-islam.
Absolut flertal af sunnimuslimer. Og alligevel forsvarer Iran Palæstina, fordi Palæstina dybest set er det centrale
spørgsmål i landets udenrigspolitik. Er det ikke rigtigt?
Og hvad vil Israel? Du har fuldstændig ret. Du har fuldstændig ret. Du har korrekt erkendt, at Israel ikke
ønsker uafhængige eller endda ikke-uafhængige stater, men dybest set allierede som Saudi-Arabien.
Den har måske ikke underskrevet Abraham-aftalerne, men den fungerer stadig.
Det blev grundlagt af briterne for at samarbejde tæt med Israel, ligesom De Forenede Arabiske Emirater og i mindre grad Qatar.
Qatar er mere på linje med Tyrkiet, men har ikke desto mindre investeret massivt i at vælte Syrien.
Nogen fortalte mig, at det faktisk var den venezuelanske ambassadør, som plejede at arbejde i Syrien og nu er i Libanon.
Og han fortalte mig, at han huskede – jeg tror, det var for omkring 20 år siden, jeg kan ikke huske navnet på den
Mossad-direktør, der talte om det, han sagde, at nogen havde sagt til ham, at vi skulle udslette Libanon.
Han sagde: "Nej, nej, nej, vi er nødt til at slå Syrien ud, for hvis vi slår Syrien ud, vil hele aksen være så svækket,
at vi derefter kan slå Libanon ud. Det er ikke noget problem."
Så det har altid været planen at eliminere Syrien fuldstændigt.
Og hvad der derefter skete: Jeg var stadig i Damaskus, da Jolanis tropper marcherede ind i Damaskus og omringede mit hus.
På dette tidspunkt begyndte Israel at bombe alle syriske militærinstallationer med Bunkerbryderbomber
fordi der ikke var nogen syrisk hær, som kunne affyre luftforsvarsmissiler mod de indkommende raketter.
Nu kunne de gøre, hvad de ville. De ødelagde flåden, de ødelagde luftvåbnet, de ødelagde luftforsvaret, så de
efterlod reelt Syrien fuldstændig forsvarsløst over for enhver form for kinetisk krig.
Til en vis grad normaliserede de deres forhold til Egypten i 1979 og har indtil i dag sørget for,
at Egypten har holdt sig ude af Sinai militært.
Jordan er selvfølgelig stadig en slags vasalstat under Storbritannien, så det udgør
ikke nødvendigvis en stor trussel mod Israel.
Saudi-Arabien vil efter min mening i sidste ende blive et mål, fordi landet indgår disse åbenlyse aftaler med Trump om at
levere ikke bare forsvarsvåben, men også offensive våben, hvilket ikke vil være acceptabelt for Israel i det lange løb.
Efter min mening vil Tyrkiet også blive et mål.
Vi ser allerede en slags brud og sprækker i forholdet mellem Tyrkiet og Israel, fordi der er en konflikt
mellem Erdogans osmanniske rige, hans neo-osmanniske ambitioner og Israels ekspansionistiske ambitioner.
Så jeg tror, at der på et tidspunkt vil komme en konflikt eller et regimeskifte i Tyrkiet eller en modstand mod Tyrkiet for
at holde det inden for landets grænser og reducere dets evne til at udfordre Israel militært, ikke nu, men i fremtiden.
Og ja, det er utroligt vigtigt for dem.
Det er derfor, de presser Israel til at afvæbne Hizbollah og afpresser den libanesiske regering. Både
afpresningen og incitamenterne kommer fra Saudi-Arabien.
Afpresningen kommer fra Israel og USA for at afvæbne modstandsbevægelsen. Det samme gælder for Irak.
I Yemen forsøgte Trump at gribe ind over for dem, og faktisk måtte han trække sig ud efter ca. tre dage, fordi Pentagon slog
hænderne op i rædsel og sagde: "I bruger for mange penge og opnår ikke noget. Så træk dig ud, for vi har brug for de
her missiler, om det er til Iran eller Kina, det ved vi ikke."
Og nu overvejer de selvfølgelig, om de kan svække eller ødelægge Iran i en sådan grad, at
de kan hugge hovedet af denne modstandsakse.
Jeg siger ikke, at alle disse modstandsaktører er under Irans kommando. Det er en meget vigtig pointe.
De er Irans allierede. Men Iran er enormt. Det er enormt. Det har en enorm kapacitet inden for våbenproduktion,
missiludvikling og så videre. Og derfor er det på en måde lederen af denne modstandsakse.
Og det er det, de skal opnå nu, for når Iran først er faldet i deres øjne, kan de nemt rense resten af
Mellemøsten eller Vestasien for disse modstandsaktører.
Forbløffende. Vanessa, du er virkelig god til at forudse mine spørgsmål.
Du nævnte Wesley Clark tidligere. Og Iran er tilfældigvis det sidste af de syv lande, ikke sandt?
Ja. Jeg mener, de andre seks er allerede færdige.
Så du har lige svaret på, hvorfor du vil ramme Iran til sidst, som det syvende land.
Ud over det, du lige har nævnt, vil der være modstand mod det, vi kalder "Borg"? "Kulten", som David Icke kalder den.
Hvis Iran falder, og der ikke længere er modstand mod USA og Israel i Mellemøsten, hvad sker der så?
Det er, ja, jeg tror, det er spørgsmålet til en million dollars. Det er grunden til frygten hos folk her
i Libanon, hos folk i Irak, i Yemen, til en vis grad.
Jemen er på en måde i en kategori for sig, fordi Ansar Allah er en usædvanlig bevægelse.
Hvad de har opnået, selv om de selv har været under angreb siden 2015 – i elleve år – og har lidt under
hårde sanktioner, sult, mangel på lægehjælp og så videre.
Og alligevel var de i stand til at lukke Det Røde Hav for skibsfart til den zionistiske enhed, mens folkemordet fortsatte.
Det har stået på i 100 år, men vi taler om tiden siden den 7. oktober. Og det foregår stadig.
Folk bliver stadig slagtet, palæstinensere bliver stadig slagtet i Gaza og på Vestbredden, men det
kan vi måske vende tilbage til senere i samtalen.
Men jeg tror, ​​det, der skræmmer mig – og det er noget, jeg intensivt studerer og forsker i – er infiltrationen, for eksempel
fra Unit 8200, den zionistiske spionenhed, i alle områder af det britiske samfund – hvad enten det er sundhedspleje,
cybersikkerhed, militæret eller Forsvarsministeriet – som opbevarer alle sine oplysninger
hos Oracle, som dybest set ejes af zionister.
Yossi Cohen, den tidligere direktør for Mossad, har sagt, at alle telefoner i verden i dag har en lille smule Israel i sig.
Og det er efter, at de har dræbt og lemlæstet 3.000 mennesker her i Libanon, de fleste af dem
civile, børn og kvinder i deres hjem, i Pieper-angreb.
Og så gav de Trump "Golden Pager Award". Jeg mener, det er ren psykopati efter min mening.
Var den gyldne bipper en advarsel til ham? Åh, muligvis. Det ved jeg nu ikke.
Jeg mener, det kan jeg ikke spekulere om. Jeg mener, han syntes at være meget glad for at modtage den. Og jeg har ikke set, at han
havde noget imod lemlæstelsen af 3.000 mennesker her i Libanon.
Og jeg må sige, at det var forfærdeligt, for mange af dem blev bragt til hospitaler i Damaskus på det tidspunkt.
Og jeg kender læger, som havde været igennem 14 års krig og havde set forfærdelige skader og brød ud i gråd.
Du ved, en mor, som tiggede lægen om at tage hendes øjne for at give dem til sin datter, fordi hun
stadig havde hele livet foran sig og var helt blind.
Jeg har ikke meget sympati, og jeg er ligeglad med, om det var ment som en advarsel eller ej.
Faktum er, at Trump har blåstemplet alt, hvad der er sket med befolkningen i denne region, uanset om han har
siddet i regering eller ej. I sin første periode banede han vejen for det, der skete i Syrien.
Han fortsatte, hvor Biden slap. Og det blev faktisk værre under hans anden periode, fordi han ophævede enhver
blokade af våbenleverancer og støtte til Israel, hvilket muliggjorde endnu mere blodbad.
Jeg vil gerne fortælle jer en anden historie herfra fra de sidste tre dage: Den handler om en mand, som i øjeblikket er civilist.
Han bor i den sydlige del, og alle, der bor i den sydlige del af Libanon, er selvfølgelig Hizbollah-tilhængere eller
har forbindelse til Hizbollah og er derfor et legitimt mål – ligesom alle i Gaza er Hamas-tilhængere.
Han var rejst med sin kone til sine svigerforældres hus. Og mens han var der, fik han et telefonopkald fra en israeler, som sagde
til ham: "Okay, du har et valg. Du kan dø sammen med din familie, eller du kan dø alene,
men du kommer til at dø. Så tag en beslutning."
Han tog dybest set beslutningen. Han efterlod sin familie i huset. Han satte sig ind i sin bil, kørte væk, og de dræbte ham.
Det er den mentalitet, vi har med at gøre, og som folk er nødt til at forstå. Det er bare en historie.
Og se så på, hvad takfirerne gør i Syrien mod minoriteterne der, alawitterne, jøderne, de kristne og nu også de kurdiske civile.
Jeg tror, at hvis der ikke er mere modstand i Vestasien, så er der ikke længere nogen barriere for denne bølge af psykopatisk
satanisme, jeg kan ikke beskrive det på nogen anden måde.
Ja. Der er en million historier, jeg kunne fortælle dig fra Syrien.
Og tænk bare på, at Trump netop har gjort det lettere for IS at slippe fri i det nordøstlige Syrien. Dermed har
han øget antallet af terrorister i Syrien med omkring 20.000. Og det er et konservativt skøn.
Ja. Og de er sponsoreret, bevæbnet og udstyret af USA.
Hvad sker der, når denne region, hvis det sker, falder til Israel og USA? Hvor tager de så hen? Ja.
Hvem kommer til at lide under konsekvenserne af al denne indblanding i regionen?
Ja, ja ... Og du ved, man hører ordet "regimeskifte" komme ud af munden på den amerikanske regering.
Vi har brug for et regimeskifte i Iran. Er Syrien ikke et eksempel på det?
Jeg mener, det burde være argumentet for fredselskere som dig og mig.
Argumentet er: Her kan du se resultatet af et regimeskifte. Er det ikke rigtigt?
Henvis til Syrien, før vi invaderer Iran.
Ja, og endnu mere før Syrien: Hvad med kvinders rettigheder i Afghanistan? Ja ...
Det var hovedårsagen til, at USA invaderede Afghanistan.
Kan du huske alle de Avaaz-reklamer for kvinders rettigheder, der var på busser og alle mulige andre steder?
"Vi vil befri Afghanistans kvinder!" Hvordan har de det nu under Taleban?
Hvis du ser på Libyen, så er det bare et narkodrevet centrum for sexslaver og sexhandel nu, ikke sandt?
Irak – hvordan går det økonomisk med Irak? Og det på trods af de påståede milliarder i støtte, der flød efter
den anden Golfinvasion, efter den anden Irak-invasion?
Hvad Paul Bremer gjorde, kan naturligvis læses af alle.
Og alle de penge, der kom ind, gik ikke til folket, de gik til den herskende elite i Irak for at holde dem glade,
holde dem i lommen på USA og give USA mulighed for at fortsætte med at besætte irakisk territorium militært.
Og så ser man på Syrien, præcis det samme. Tom Barrack gør præcis det samme.
Alle disse skumle løfter og finansielle investeringer, der flyder ind i Syrien, hvor bliver de af?
Ingen har elektricitet. Alle er arbejdsløse. Alle sulter. Ingen har nogen værdighed. Der er ingen
sikkerhed. Der er ingen lov. Der er ingen sikkerhed.
Og det hele går efter planen. Ja.
Ja. Ja, fordi de ikke ønsker det, og det er også det, jeg gerne vil sige.
Hvad sker der her? Hvad sker der i Gaza?
Jeg mener, nu bliver digital overvågning indført, så teknokratiet bliver bragt til Gaza.
Det fandtes allerede i Hebron på Vestbredden, et af de mest overvågede områder i
Palæstina – og det på en hævngerrig måde, ikke sandt?
Ondsindet. Det er ikke for sikkerhedens skyld. Det er for at dræbe palæstinensere. Ja.
Det kommer over hele verden. Du ser det nu med indførelsen af Palantir i de amerikanske sikkerhedssystemer, i ICE.
De blev introduceret af Trump, og de er zionistiske orienterede myndigheder.
Okay. For at slutte af med Iran vil mit sidste spørgsmål om Iran være: Hvor meget støtte
har den iranske regering fra det iranske folk?
De vil have os til at tro, at de er uenige.
Alle burde se på en anerkendt iransk kanal på de sociale medier og se på fejringen af 47-årsdagen for den islamiske revolution og
de millioner af mennesker, der er gået på gaden, studerende, arbejdere, selv folk, der er imod regeringen, er gået på gaden
for at støtte regeringen, fordi de forstår, at Iran er et mål.
Det samme skete i Syrien i de første par dage. Ingen filmede de hundredtusinder, der gik på gaden for at støtte præsident Assad.
Nej, selvfølgelig ikke. Det har ingen nyhedsværdi. Det støtter ikke USA's og Israels udenrigspolitik. Så de vil ikke vise det.
Men der er mange billeder, selv efter protesterne eller under protesterne, hvor man kan se store menneskemængder.
Jeg taler om millioner af mennesker i Teheran og i byer over hele Iran, selv i nogle områder, hvor folk har
fortalt mig, at folk normalt ikke engang forlader deres hjem.
Det er koldt, og de har ikke lyst til at gå på gaden. Men selv i disse byer og landsbyer, såsom Mashhad, var der
titusinder på gaden for at støtte regeringen og militæret.
Ja, okay. Lad os gå videre, Vanessa. Kort sagt ser det ud til, at Gaza er trådt i baggrunden.
Vi fokuserer alle på Iran nu. Det er derfor, vi midlertidigt har glemt Gaza.
Og vi har også glemt Vestbredden, hvor der sker meget lignende ting som i Gaza.
Vær venlig at skærpe vores sanser her. Bortset fra forberedelserne til en krig i Iran, hvad skal vi
så fokusere på i forhold til Gaza og Vestbredden?
Jeg mener, folk taler om en tostatsløsning, og jeg har altid talt imod den. Jeg har altid sagt, at det ikke kan lade sig gøre.
Selv i 1936 afviste Peel-kommissionen den som fuldstændig uigennemførlig, selv om den selvfølgelig var i
overensstemmelse med britisk politik på det tidspunkt. Ja.
Men hvilket område er der tilbage? På hvilken sten vil du placere det? På hvilke rester af
palæstinenserne vil du bygge en tostatsløsning?
Vi ser på Gaza nu. Og siden Trumps latterlige fredsråd – som tydeligvis har til formål at erstatte FN til en vis grad –
når vi ser på den såkaldte fredsplan, hvad betyder den så?
Det betyder faktisk kun den endelige løsning, elimineringen af al modstand, men også af størstedelen af palæstinenserne.
Israel er ikke holdt op med at bombe. Det er ikke holdt op med at sulte dem ud. De lader kun en brøkdel af den
humanitære hjælp komme igennem, og så vidt jeg ved, er der ikke kommet noget igennem Rafah.
Og hvad er hensigten med Fredsrådet og medlemmerne af det såkaldte Fredsråd, som på en måde er et af de
udøvende organer, og som jeg tror ledes af Tony Blair?
Sammen med Bush var han ansvarlig for ødelæggelsen af Irak og det tidligere Jugoslavien og blev på latterlig vis udnævnt til såkaldt
fredsudsending for Mellemøsten i flere år og er hadet af alle.
Ja, er Tony Blair ikke også medlem af Gaza Peace Council?
Ja, præcis. Og hvordan ser planen egentlig ud?
Jeg har sagt det fra begyndelsen, og jeg siger det igen: Folk er nødt til at indse, at Gaza-modellen efter min mening vil blive
indført over hele verden med teknokratiets snarlige fremmarch.
Konkret betyder det, at Gaza bliver et led i den økonomiske korridor mellem Indien og
Mellemøsten, som går fra Mumbai via de arabiske golfstater.
Gaza er ved at blive omdannet til en slags frihandelszone med Dubai som forbillede. De resterende palæstinensere
indkvarteres i arbejdslejre. Med andre ord bliver de i bund og grund holdt fanget i koncentrationslejre.
Og digital overvågning vil sikre, at de kun får noget at spise, hvis de fremviser biometrisk sikkerhedsidentifikation.
Det foreslås at opdele Gaza i sikkerhedszoner, der reelt kontrolleres af en række lande, hvoraf de fleste naturligvis har
adgang til det, jeg kalder det wahhabitiske fanatiske militær, hvad enten det er i Kosovo, Indonesien – jeg kan ikke
huske alle de lande, der skal udgøre sikkerhedsstyrkerne.
Så i praksis vil de være stærkt allieret med Israel, for som vi ved, har Israel finansieret og bevæbnet
ISIS-elementer i Gaza for at angribe Hamas og også civile der.
Så de bruger dem som stedfortrædere, både i Syrien og i fremtiden mod Iran og Gaza.
Og så vil palæstinenserne ikke have nogen kapacitet til at handle. De vil i praksis blive billig arbejdskraft,
mens Israel og USA og hele kartellet selvfølgelig vil stjæle den palæstinensiske gas, som endnu ikke er udnyttet.
Og du har helt ret, når du siger, at det, der sker på Vestbredden, er nøjagtig det samme og har været det siden 7. oktober.
Nu har Israel indført denne nye lov, som giver dem mulighed for effektivt at tilegne sig palæstinensisk jord i område C, den
største del af Vestbredden, som er opdelt i områderne A, B og C.
Og de vil beslaglægge palæstinensisk jord som statsjord. På den måde vil de faktisk annektere omkring 83% af område 3.
Samtidig drives byggeriet af bosættelser i område A og B naturligvis eksponentielt fremad.
Og nu bliver der indsat kampvogne og kampfly, militær og så videre.
Dette er begyndelsen på folkedrabet. Det var allerede i gang, men nu intensiveres det på Vestbredden.
Som jeg sagde, hvor vil denne tostatsløsning ende? Det Palæstinensiske Selvstyre, jeg mener, selv Rusland forhandler
med Det Palæstinensiske Selvstyre, og Rusland taler om at give en milliard til genopbygningen af Gaza – til hvem?
Til Israel, til Det Palæstinensiske Selvstyre – som er en håndlanger for Israel – til Trumps fredsråd?
De har alle den samme hensigt. De har alle det samme mål, nemlig at eliminere modstanden – dybest set at eliminere
palæstinenserne, at eliminere den palæstinensiske sag og at integrere Palæstina i en slags hybridstat, hvor den zionistiske
bevægelse, der udøver magt og overherredømme i regionen, støttet af USA og Storbritannien og så
videre, og får palæstinenserne til at forsvinde.
Fantastisk. Du nævnte, at du vil gøre det til en stat i stil med Dubai, og du nævnte gas.
Jeg har læst, at der kan være store naturgasforekomster ud for Gazas kyst. Ved du noget om det?
Ja, ja. Åh, jeg har glemt de nøjagtige tal nu. Men ja, det er meget stort.
Og selvfølgelig bruger de allerede gassen, ikke på Gazas kyst, men den gas, de bruger ud for den
israelske kyst, er selvfølgelig palæstinensisk gas.
Der er også gas ud for Libanons kyst, hvor der, hvis jeg husker rigtigt, i øjeblikket er en
aftale mellem Israel og Libanon om efterforskning.
Der er også gasfelter ud for Syriens middelhavskyst. Så når vi taler om ressourcer, er
vand en af de vigtigste ressourcer for Israel.
Og selvfølgelig kommer 30% af deres vandforsyning fra det besatte syriske Golan-område, som Trump selvfølgelig nu
har givet til Israel, selv om det er syrisk territorium.
Ja. Og det område i det sydlige Syrien, som Israel har besat, indeholder også nogle af de største vandressourcer i regionen,
som ikke kun forsyner Syrien, men også Jordan, for eksempel.
Ja. Så vand er en meget, meget vigtig ressource på listen.
Sikke en redningsmand Trump er. Han gav Israel vand. Det er ikke så mærkeligt, at de har præget en guldmønt med ham på den
ene side og kong Kyros på den anden, som befriede Israels folk.
Man taler nogle gange om en såkaldt forhandlingsfælde.
Og når man taler om de, efter min mening, uforsonlige forskelle mellem de to sider – så tror
jeg, at disse forhandlinger er til for at blive.
De sætter palæstinenserne i en situation, hvor intet af det, de allierede tilbyder, er i
deres interesse. Det er alt sammen med vilje.
Har forhandlinger som dem i Camp David nogensinde været legitime? Er den amerikansk-israelske side
nogensinde kommet til forhandlingsbordet med gode intentioner?
Nej, ikke efter min mening. For hvis man ser på Oslo-fredsprocessen, så har hvert eneste skridt eller
forhandlingstrin yderligere begrænset palæstinensernes evne til at handle og deres evne til at opnå retfærdighed, erstatning,
uafhængighed og frihed fra en undertrykkende besættelse.
Blev tingene bedre efter Oslo-aftalerne, efter Camp David? Nej, ikke rigtigt. Det er endda blevet værre.
Og det er det, der er pointen. Jeg tror, det var præsident Assad, der på det arabiske krisetopmøde før Syriens fald sagde, at det
ikke gav mening at forhandle med Israel, gå på kompromis eller give indrømmelser, fordi
disse kompromiser ikke ville blive respekteret.
Disse indrømmelser bliver ikke respekteret. De tager simpelthen mere.
Og det er helt tydeligt for enhver, der kigger godt efter.
Ja. Og det faktum, at 12-dages krigen selvfølgelig var en fælde.
Mordet på general Qasem Soleimani og i øvrigt den øverstbefalende for modstandsstyrkerne i Irak, som kæmpede mod
IS på det tidspunkt ... Abu Mahdi al-Muhandis, som jeg mødte i Irak i 2017, blev også myrdet.
De blev lokket til Bagdad under påskud af forhandlinger med Saudi-Arabien.
Så når folk taler om, at forhandlinger er en fælde, er det præcis, hvad de er.
Den 12 dage lange krig begyndte, da iranerne troede, at de stadig var i forhandlinger, og
at de ville opnå noget med forhandlingerne.
Jeg vil sige, at forhandlinger også tjener til at købe tid. Det kan være, at Iran også har brug for at købe tid.
Der kommer luftforsvar fra Kina, ikke i det omfang, at folk faktisk ser det eller siger, at det sker, men det kommer. Okay.
Og Iran har brug for tid til at forberede sig, for de står ikke bare over for en kinetisk krig, de står over for en hybridkrig.
Som jeg sagde før, træner Israel de kurdiske separatister ved grænsen til Iran, fordi de selvfølgelig
let kan krydse grænsen fra nord og vest til Iran.
Der er derfor risiko for angreb på Irans grænser fra vest og nordvest.
Og så bygger Trump noget, som jeg tror potentielt er lige så stort som forberedelserne til Irak-invasionen i 2003.
Det er ikke kun for syns skyld. Mange siger, at han måske kun gør det for at lægge pres på forhandlingerne. Nej, det gør
han ikke, for han ønsker ikke at opnå noget med forhandlingerne.
I sidste ende kunne Iran gå med til kun at berige uran i det omfang, det er tilstrækkeligt til civil strømforsyning og så
videre, hvilket alligevel var hensigten, da strømforsyningen i Iran naturligvis er under pres på grund af sanktionerne.
Irans energiforsyning er under pres, og landet er nødt til at finde en erstatning. USA skaber så at sige et
miljø, hvor Iran skal forsøge at finde alternative måder at forsyne befolkningen med energi på.
Så kræver Israel, at missilets rækkevidde reduceres til 300 kilometer, hvilket er næsten ingenting. Med
andre ord, at det ikke udgør nogen trussel mod Israel.
Det vil de ikke gøre. Intet land vil frivilligt decimere sin egen forsvarskapacitet, vel?
Og så bliver de igen, ligesom Hamas, presset op i et hjørne, hvor forhandlingskravene fra
israelsk-amerikansk side hver gang krydser Irans røde linje.
Men det er et trick for derefter at sige: Jamen, du ved, Iran har trukket sig fra forhandlingerne. De er så
uforsonlige. De vil ikke gå på kompromis og så videre.
Hvorfor skulle de gå på kompromis? De ved, at krigen er på vej.
Dette vil ikke stoppe. De ved, at der er krig på vej. Så selvfølgelig vil de ikke give sig på en række punkter.
Og hvorfor skulle de det? Det ville USA heller ikke gøre.
Forestil dig, at det var omvendt, og at Kina ville bevæbne sig på USA's kyster.
Og de ville kræve forhandlinger med USA om at reducere deres missilkapacitet, deres forsvarskapacitet og deres fremskridt og
udvikling inden for teknologisk kapacitet. Hvad ville USA sige?
Men det er ved at blive meget bekymrende, og jeg ville gerne nævne Latinamerika, fordi vi talte om
Abraham-aftalerne, som blev introduceret af Jared Kushner.
Og selvfølgelig er Jared Kushner stærkt involveret i udviklingen af kystnære ejendomme i Gaza.
Han pressede oprindeligt på med Abraham-aftalerne for grundlæggende at erobre de arabiske golfstater i regionen.
Og Marokko var, tror jeg, en af de første underskrivere. Men lad os se på Latinamerika, og hvad der sker der.
Det er en kendsgerning, at Trump kidnappede en anerkendt præsident i Venezuela. Nu belejrer han Cuba og sulter det ihjel.
Og i mellemtiden introducerede Milei i Argentina Isaac-aftalerne til Latinamerika, ikke?
Og USA sørger for, at næsten alle nye regeringer i Latinamerika er højreorienterede, fascistiske og zionistiske
Og se på de nylige skovbrande i Patagonien i Argentina, som de lokale giver de israelske bosættere skylden for.
For at vende tilbage til zionismens begyndelse: Theodor Herzl havde faktisk en række andre lande end Palæstina i
tankerne til jødiske bosættere efter Anden Verdenskrig.
Et af dem var Patagonien eller et område i Patagonien mellem Chile og Argentina.
Det er rigtigt. Og Cypern – selvfølgelig har Israel nu reelt besat Cypern og allieret sig med den græsk-cypriotiske regering
der og presser nu Tyrkiet tilbage til det nordlige Cypern.
Så efter min mening er vi der allerede. Det er bare ikke formaliseret endnu, for på en
måde har Israel stadig krige at udkæmpe her.
Den skal stadig af med Iran. Så den er stadig under udvikling. Men når det er gjort, er der intet, der kan stoppe den.
Efter min mening er vi allerede i den tilstand. Og hvis vi ser på overvågningen og CBDC, som er ved
at blive indført, og at alt skal overvåges centralt.
Dybest set vil der ikke kunne gøres noget, som ikke overvåges af regeringen. Hvem implementerer alt dette?
Hvis man ser på hver enkelt organisation, hvad enten det er Palantir, BlackRock, Oracle eller en række andre.
De er alle infiltreret af tidligere medlemmer af den israelske spionageenhed 8.200.
Og direktørerne eller grundlæggerne som Peter Thiel fra Palantir, Alex Karp, Larry Fink, Larry Ellison –
alle er erklærede zionister, pro-zionister, pro-Israel.
Jeg tror, at vi nu taler om en slags transnational herskende elite, som findes i hvert eneste land og
allierer sig på visse områder, selv Kina med USA.
Den amerikanske forsvarsindustri er f.eks. afhængig af Kina, som har monopol på sjældne jordarters metaller.
Under Trump orienterer Rusland sig nu igen mod USA. Det er helt klart.
Og jeg tror, at det var en af grundene til, at Syrien blev opgivet og droppet, fordi Trump kom tilbage til magten.
Og jeg sagde dengang, at det var det. Rusland vil antage, at de nu har en chance for at forhandle sig frem til en
afslutning på krigen i Ukraine og vil trække sig tilbage.
Jeg troede ikke, at det ville gå sådan, men jeg havde allerede forudset, at de sandsynligvis ville begynde at
trække deres støtte til Syrien tilbage på dette tidspunkt.
Og så skete det. Men det skete på en langt mere dramatisk måde, end jeg havde troet,
end nogen havde forventet, for at være ærlig.
Okay. Ja, Vanessa Beeley, du har gjort et fremragende stykke arbejde med at forklare, hvad der sker, og hvor vi er på vej hen.
Mange tak for den time, du har givet os, og jeg ønsker dig alt det bedste for dit fremtidige arbejde!
Mange tak! Tak, fordi jeg måtte komme, det er altid en fornøjelse at tale med dig.