Nagyszerű, hogy James Corbett újra a kla.TV-n van.
James, köszönöm szépen, hogy beleegyeztél egy újabb interjúba!
Köszönöm szépen a meghívást.
Szeretném hallani James Corbett véleményét Amerika furcsa viselkedéséről Iránnal, Grönlanddal,
Venezuelával, Kubával és Palesztinával szemben.
Tudom, ez sok. Két órán át tudnánk erről beszélni.
De vajon össze tudná-e foglalni röviden és tömören ezt az őrült, nos, mondjuk úgy, amerikai hozzáállást,
vagy szeretne pontról pontra végigmenni a kérdésen?
Osszuk őket két csoportra.
Azt mondanám, hogy Irán és Palesztina és az ott zajló események határozottan összefüggnek.
És a közös tényező az USA álláspontjában mindkét helyzetben természetesen Izrael.
És úgy gondolom, hogy Izrael azon vágya, hogy aláássa Iránt, mint potenciális regionális riválist, teljes mértékben megmagyarázza,
hogy az USA miért képviseli ezt az álláspontot Iránnal szemben.
Az egész világon hiszi bárki is, hogy az amerikai kormány azért vesz részt az iráni rezsim destabilizálásában,
mert törődik az iráni néppel, és azt akarja, hogy a demokrácia virágozzon, bla-bla-bla-bla?
Természetesen nem.
Elég idősek vagyunk ahhoz, hogy megértsük, hogy ez teljes képtelenség és ostobaság.
Mi tehát a valódi válasz erre a kérdésre?
Nos, azt hiszem, ennek inkább ahhoz a cionista frakcióhoz van köze, amely egy Nagy-Izraelt akar létrehozni, és felismeri,
hogy Irán egy ilyen állam létrehozása ellen védőbástya lenne.
És természetesen a Hezbollahhal és más csoportokkal, amelyek Izrael ellen és természetesen Palesztinában tevékenykednek.
És hogy Trump most mennyire az a rátermett üzletember, akinek nyilvánosan látnunk kell, mennyire lehet, hogy tényleg csak
Trump-Gázát próbálja működésre bírni a tengerparti kaszinókkal - és bármi másnak is kellene történnie ezekben az online
Trump-rajongók által felépített mesterséges intelligencia-szörny fantáziákban -, mennyire játszhat ez szerepet a fejében.
Csak azért van ott, mert természetesen valójában barátjával, cinkosával, a szó szerint el nem ítélt
háborús bűnös Benjámin Netanjahuval dolgozik együtt.
Azt hiszem, ez megmagyarázza a geopolitikai spektrumnak ezt az oldalát.
De amikor a "Donroe-doktrínáról" beszélünk és annak különböző hatásai Venezuelára, Kubára, Grönlandra és a nyugati félteke más
országaira, úgy gondolom, hogy ezt egy érdekes térkép összefüggésében kell
megvizsgálnunk, amely megtalálható a Cornell Könyvtárban.
Ha le szeretné tölteni, az online elérhető nagyon nagy felbontásban.
A neve "Technate of America" .
Ezt a térképet 1940-ben Howard Scott készítette, egy abszolút sarlatán, akinek valahogyan sikerült bejutnia az 1920-as és 30-as
években tudományos és magas szintű körökbe, hogy megalapítsa a Technocracy Inc. nevű szervezetet, amely a társadalom
technokraták általi társadalmi tervezésének szentelte magát.
Elsősorban mérnökök és tudósok, akik pontosan tudták, hogyan kell egyensúlyba hozni a gazdaságban a bemeneteket és a
kimeneteket, hogy megállítsák a gazdaság nagy ingadozásait.
Ezek természetesen a nagy gazdasági világválságot átélő emberek életének meghatározó jellemzői voltak,
akik azon töprengtek, hogyan lehetne megoldani ezt a problémát a bukott kapitalizmusban.
Nos, ott volt Howard Scott és barátja, M. King Hubbert, aki a Hubbert-görbéről vagy az olajcsúcs-elméletről ismert, a
Shell Oil kutatója, aki az olajjal foglalkozott, és így tovább.
Mindenesetre ő hozakodott elő az olajcsúcs témájával.
Ő írta a "Technokrácia Tanfolyamot" is, egy átfogó tanfolyamot arról, hogyan fognak a
Technokraták uralkodni a Technatjuk felett.
Ezért azt mondták: "Nem akarunk kormányokat. Nem akarunk választott politikusokat. Semmi ilyesmit nem akarunk.
Technokráciát fogunk létrehozni."
És ahogy az interneten található térképen is látható, az amerikai Technat magában foglalja Grönlandot is.
Érdekes módon Venezuela, Kuba, Panama, Közép-Amerika stb. egy részét is magában foglalja.
Mindezek egyetlen egységbe, az Amerikai Technatba tömörülnek, amelyet ezek a technokraták irányítanak.
Nos, nyilvánvalóan a Technocracy Inc. már régóta létezik.
Valójában még mindig létezik, de jelenleg csak egy röghöz kötött szervezet.
A technokrácia eszméje azonban a 21. században is aktuális.
És van néhány érdekes történelmi párhuzam néhány olyan emberrel, akik ma is jelen vannak a nemzetközi színtéren, mint például Elon
Musk, akinek kanadai nagyapja valójában a Technocracy, Inc. tagja volt az 1930-as években Saskatchewanban,
mielőtt kiutasították Kanadából, és végül Dél-Afrikában kötött ki, ahonnan a Musk család származik.
A nagyapja Joshua Haldeman.
Nézze meg és ellenőrizze az adataimat!
De ez igaz. A nagyapja igazi technokrata volt.
Aztán Elon Musk olyan dolgokat tweetel, mint "Előkészületek a Mars Technokrácia számára" és így tovább.
Úgy gondolom tehát, hogy a technokrácia az a lencse, amelyen keresztül ezt a fejlődő
Donroe-doktrínát látjuk . meg kell érteni.
Ami ebből valóban ki fog alakulni, az a nyugati félteke egyesülése ebben az Amerika Technátusban.
Nos, ez a konszolidáció, úgy értem, túlságosan is erőltetett elképzelni, hogy a közeljövőben
ezeknek az országoknak az inváziójaként fog megtörténni.
Úgy értem, nem tudja elképzelni, hogy csapatokat állomásoztatnak Grönlandon, Venezuelában vagy Kubában, ugye?
Nem. Szeretném ezt perspektívába helyezni.
Vegyük példának Grönlandot.
Ezt nagyon világosan láttuk az elmúlt hónapban.
Igen.
Hirtelen ez lett a Világgazdasági Fórum fő vitatémája: Trump lerohanja Grönlandot?
Aztán a NATO arról beszél, hogy csapatokat állomásoztatna ott, Kanada pedig Grönland
segítségére akart sietni - ez az egész őrület.
És aztán eljutottunk oda, hogy Trump bejelentette: "Nos, nem fogjuk erőszakkal elfoglalni".
És így ez csak egy újabb tárgyalási stratégiának tűnt.
Trump nyilvánvalóan ráveszi az embereket, hogy egy irányba gondolkodjanak és beszéljenek, majd
visszalép, hogy úgy tűnjön, hogy most már meg tudunk egyezni.
De persze mindez csak elterelés volt, mert valójában az USA-nak már van egy katonai bázisa Grönlandon, amely működik.
A második világháború óta régóta fennálló megállapodás van érvényben Dániával az amerikai erők
Grönlandon való állomásoztatásáról, amelyek több mint fél évszázada, azaz mintegy 80 éve vannak ott.
Tehát az a gondolat, hogy valaha is szükség lenne egy teljes körű amerikai invázióra ahhoz, hogy ezek a dolgok
megtörténjenek, absztrúznak tűnik, de talán éppen ez a lényeg.
Nem, a katonai oldal nem az operatív rész.
Bizonyos értelemben az erőforrások biztosításáról van szó, beleértve természetesen a ritkaföldfémek és más dolgok
lelőhelyeit, amelyek Grönlandon nyilvánvalóan bőségesen vannak, és csak arra várnak, hogy bányászni lehessen őket ebben az
új, geopolitikai indíttatású versenyben az Északi-sarkvidékért.
Pontosabban azonban az erőforrások biztosításáról van szó az amerikai Technat, azaz a jelenleg
kialakulóban lévő politikai struktúra számára.
És úgy gondolom, hogy egy ideje már felkészültünk ezeknek a nagyobb geopolitikai regionális egységeknek a megszilárdulására,
mert egy ideje már látjuk a NATO és a BRICS-országok közötti többpólusú küzdelmet a geopolitika nagy sakktábláján.
Azt hiszem, felkészültünk arra az elképzelésre, hogy létrejön egy észak-amerikai vagy nyugati féltekei,
kontinentális, regionális biztonsági apparátus egyesülése.
Vajon szó szerint egy kormány lesz az, amely mindezt a helyszínen lévő csapatokkal fogja végrehajtani?
Nem hiszem, hogy ez a legvalószínűbb útvonal.
De egyfajta unió politikai és gazdasági értelemben, valamint az ellátási vonalak és ellátási láncok tekintetében, ami
valószínűleg a 21. században a fejlődés döntő tényezője lesz.
A kérdést a következőkkel szeretném előrebocsátani:
Nézzük meg a két iraki háborút és azt az átmeneti időszakot, amikor Clinton elnök volt hatalmon az Egyesült Államokban,
és még mindig gazdasági embargó volt Irakkal szemben.
Még mindig repüléstilalmi zóna volt.
Azt hiszem, még mindig bombáztuk őket.
Természetesen sokféle ellátmányt blokkoltunk, beleértve, amennyire tudom, a gyógyszereket és az élelmiszert is.
Tehát mondhatnánk, hogy ez az átmeneti időszak egyszerűen a háború folytatása volt, és a háborúnak valójában nem volt vége?
Természetesen, igen.
Nem, természetesen a háború csak más formát öltött.
És akkoriban természetesen a polgári lakosságra összpontosított.
És ez valójában ismert és szándékos volt.
Mert persze ott van az a hírhedt klip, amelyben Madeleine Albright az 1990-es években a 60 Minutes című
műsorban arról a félmillió iraki gyerekről beszél, akik a szankciók következtében haltak meg.
Erre ő azt mondta: "Hát, tudod, az ár megéri."
Ez természetesen a hírhedt klip, amelyet remélem, hogy az emberek már láttak.
Tehát igen, ez egyszerűen háború volt más eszközökkel.
Hadviselés más eszközökkel.
Ha tehát a gazdasági fojtogatást háborúnak tekintjük, és megnézzük Venezuela és Kuba esetét.
És ha csak az elkobzott olajszállító tartályhajóra gondolok, amely Venezuelából Kubába tartott.
Egy ország, amely már így is nehéz helyzetben van.
És úgy gondolom, hogy számukra egy olajszállító tartályhajó elvesztése igen jelentős lehet.
Tehát háborúban állunk Venezuelával és Kubával abban az értelemben, hogy gazdaságilag megfojtjuk ezeket az országokat?
Az USA jelenleg háborúban áll Venezuelával és Kubával?
Úgy veszem észre, hogy az elmúlt hónapokban egyértelműen hadiállapot alakult ki Venezuelával.
Talán ez a háborús állapot már nem létezik, egyszerűen azért, mert Amerika nyilvánvalóan elérte azt a célját, hogy a
jelenlegi venezuelai kormányt tetszés szerint ellenőrizni tudja.
Amennyiben a venezuelai kormány most eleget tesz az amerikai követelményeknek, feltételezem, hogy nincs hadiállapot.
De természetesen fennáll a háború valós veszélye.
És igen, még mindig vannak a gazdasági blokád elemei, de szerintem ez csak az amerikai vállalati érdekek megalapozását
szolgálja, hogy lényegében átvegyék az olajipar stb. irányítását.
Természetesen már láttuk, hogy ezt kifejezetten megemlítették Venezuela hatalomátvételének okaként.
Nem hiszem, hogy ez az egész történet, de mindenképpen hozzájárult hozzá.
Amíg a jelenlegi venezuelai kormány eleget tesz az amerikai követeléseknek, addig szerintem
Amerika örül, hogy nem vesz részt ebben a háborúban.
Igen. Ön szerint ezek a vállalati érdekek Kubában is sikeresek lesznek?
Gondolja, hogy a kubai nép hamarosan élvezheti a McDonald's, a BlackRock és minden más
dolgot, amit mi élvezünk az Egyesült Államokban?
Ha a jelenlegi kormány eléri a célját, akkor úgy tűnik, hogy a dolgok ebbe az irányba haladnak.
És ha nem tudja keresztülvinni az akaratát, legalábbis nem úgy, ahogyan szeretné, akkor egyfajta spontán népfelkelés alakulhat
ki, amikor az emberek elkezdenek fellázadni a kormányuk ellen a fojtogató blokádok miatt,
amelyeknek végső soron megvan a politikai hatásuk.
Ha ez nem történik meg, akkor már láttuk, hogy az amerikai elnöknek szokása, hogy a Navy SEAL 6. csapatát vagy bárkit
elküld, hogy elrabolja azokat, akik azt állítják, hogy ma hatalmon vannak, és megtesznek bármi mást, amit meg kell tenni.
Mondhatjuk-e egyáltalán, hogy bármit is kizárnánk?
Nem, természetesen nem.
Úgy gondolom, hogy mindaz, amit már láttunk, például Venezuelában, elképzelhető Kubában is.
Nos, James Corbett, köszönöm szépen!
Minden jót kívánok! És kérlek, gyere vissza a Kla.TV-be valamikor.
Köszönöm szépen a meghívást!
Ukrajna, Oroszország, Izrael, Gáza, USA, Irán.
Egy harmadik világháború küszöbén állunk?
Egy háborúban először az igazság hal meg, és vele együtt a történelem igazi megírása.
Miközben az európai kormányok korlátlan összegeket fektetnek fegyverekbe és fegyverkezésbe, a Kla.tv több mint 25 000 műsorában
leplezte le a háborúpártiakat és alattomos módszereiket.
Biztonságos, igaz történetírás, mielőtt még egyszer meghamisítják.
Hogyan?
Kattintson most a videó leírásában található linkre www.kla.tv/2plus és biztosítsa az egymilliárd
frank munkaértékű ingyenes történelmi archívumot.
Töltse ki az űrlapot most, és egy exkluzív, ingyenes merevlemezt kap közvetlenül a Kla.tv regionális munkatársától.
Tényleg ingyen?
Abszolút.
Az egyetlen ár az, hogy Ön segít lemásolni ezt az egyedülálló történelmi archívumot, és
ingyenesen továbbadja két másik ismerősének.
Mentsd meg velünk ezt a világot.