To je bila jedina studija odobrenja, studija toksičnosti, koja je mogla tvrditi da smo
testirali sve kako bismo jamčili sigurnost za ljude.
Ono što su ondje učinili bilo je neodgovorno!
Ako želite razviti tvar, morate znati što se nalazi u otopini, koliko se brzo tvar apsorbira i koliko se brzo raspoređuje.
Njih to nije zanimalo. Dakle, to je bilo praktički kao letenje naslijepo.
Po mom mišljenju, farmaceutska industrija je samo zupčanik u ovoj vrlo dobro podmazanoj mašineriji, mafiji cjepiva.
I svi oni koji ulažu u cijepljenje nadaju se ogromnoj dobiti.
Zato ovdje ne optužujem samo farmaceutska industriju, već sve uključene, a to naravno
uključuje vlade i vlasti, a vjerojatno i mnoge druge.
U medicini postoje utvrđeni principi za zaštitu od liječničke pogreške.
Definirani su u nacionalnim i međunarodnim propisima.
Tijekom Covida gotovo su svi ti principi bačeni kroz prozor.
Danas razgovaram s toksikologom koji je proveo 35 godina na visokim položajima u raznim
farmaceutskim tvrtkama kao što su Hoffmann-La Roche i Pfizer.
On tvrdi da ima dokaze da su BioNTech i Pfizer uspjeli plasirati mRNA cjepiva na tržište samo
zahvaljujući mafijaškom dogovoru s zdravstvenim vlastima.
Sustavnim zaobilaženjem sigurnosnih ispitivanja, mRNA injekcija je nanijela veliku štetu ljudima.
Čujmo što kaže upućeni izvor. Srdačna dobrodošlica dr. Helmutu Sterzu!
Puno vam hvala što ste me pozvali.
Da, naravno. Počnimo s proizvođačima i vratimo se u 2020. godinu.
Zapravo se moramo vratiti još dalje, a možda čak i prije 2020. godine.
Uostalom, već je početkom 2000-ih, barem u SAD-u, nakon pisama s antraksom i napada, odlučeno da će se u slučaju
biološkog, radiološkog ili kemijskog napada donijeti zakon prema kojem će se provesti određene mjere.
To uključuje ne samo nošenje maski, održavanje razmaka i policijskog sata, već i stavljanje procesa cijepljenja pod
kontrolu, vrlo brzo osiguravanje tvari i oslobađanje svih uključenih – proizvođača
cjepiva, vlasti, liječnika – odgovornosti.
To je jedini način da se objasni kako je gospodin Sahin, sa svojom relativno malom biotehnološkom tvrtkom, uspio tako brzo
postići rezultat, jer si je mogao priuštiti izostavljanje studija toksičnosti, tj. testova sigurnosti na
životinjama, koji su obično potrebni, što znači da ih nije morao provoditi u mjeri u kojoj je to inače potrebno.
I vidjeli smo rezultat, o tome ćemo sada razgovarati.
Profesor Sahin, na kraju krajeva, nije ni toksikolog ni razvijač lijekova u konvencionalnom smislu.
Zajedno sa suprugom specijalizirao se za razvoj cjepiva protiv raka.
Dakle, želio je razviti individualizirane cjepiva protiv raka, a u tom sektoru ne trebate tako opsežno
testiranje toksičnosti kao što je to slučaj s drugim lijekovima.
Za njega je glavna stvar bila da se sve dogodi vrlo brzo.
U njegovoj knjizi, koja je dostupna u trgovinama i koju sam vrlo pažljivo pročitao, ponavljajuća
se tema je da je brzina bila od presudne važnosti.
Jer su te tvari htjeli imati na tržištu do kraja godine.
I to objašnjava kako su uspjeli razviti složenu tvar takvom munjevitom brzinom u samo nekoliko mjeseci – tvar koja, iako nije
bila toliko složena kao kemijske molekule u uobičajenom smislu, ipak im je omogućila da postupaju brže koristeći tu tehnologiju,
pritom zanemarujući sva sigurnosna pravila. To je bio apsurd.
Rekli ste da je on obično razvijao lijekove protiv raka i da postoji razlika u usporedbi s
cjepivom. Mogli biste li to ponovno objasniti?
Da, bio je zainteresiran za razvoj individualiziranih terapija za rak.
Međutim, on nikada nije plasirao proizvod na tržište, baš kao i mnogi njegovi kolege koji su
također 20 godina istraživali cjepiva protiv raka.
Nijedan od tih proizvoda nije stigao na tržište prije 2020. godine.
Gotovo sve te tvari su propale ili zato što su bile neučinkovite ili zato što su bile toksične.
To znači da je prethodno iskustvo u tom pogledu bilo negativno.
A u dokumentima RKI-ja može se pročitati i da je cilj bio vrlo brzo plasirati nekoliko lijekova na tržište, dok bi se
relevantni podaci prikupljali tek nakon stavljanja u promet.
To jest, bili su svjesni da se upuštaju u ogroman ljudski eksperiment.
A to je zabranjeno Nürnberškim kodeksom.
Ali nekoliko testova je već provedeno.
Ali pišete da se stječe dojam da je proizvođač proveo najjednostavnije i najmanje rizične testove kako bi brzo
dobio odobrenje za ovaj, kako ste ga nazvali, zlatni rudnik.
Vi ste, na kraju krajeva, toksikolog i stručnjak u tom području. Možete li nam navesti neke primjere toga?
Da. Za studiju smokvinog lista proveden je skraćeni test opće toksičnosti na štakorima tijekom dva tjedna.
Opći test toksičnosti ima za cilj identificirati takozvane ciljne organe.
Životinje se stoga tretiraju supstancom i, nakon određenog vremenskog razdoblja, ubijaju se.
A zatim se svi organi histološki pregledavaju.
Provode se krvni testovi, zajedno sa svime što ide uz to.
I ovo opće ispitivanje toksičnosti, kao što sam rekao, provedeno je na štakorima.
Štakori nisu osobito prikladna vrsta za ovu vrstu tvari.
Zato također kritiziram ove programere što nisu proveli temeljitu brainstorming sesiju prije nego što su započeli razvoj.
Uostalom, postojalo je prethodno iskustvo s koronavirusima.
I znalo se da je razvoj težak, jer nitko prije nije uspio razviti tvari.
Stoga su trebali uzeti sve što su znali o koronavirusima, o ovom šiljastom proteinu na omotači, i sve to objediniti
kako bi precizno definirali: prvo, koja je životinjska vrsta prikladna? Koja se doza mora koristiti?
Bilo je apsolutno nužno provesti kratko ispitivanje kako bi se testiralo pri kojoj dozi
štakori počinju pokazivati netolerabilne simptome.
To nije učinjeno. A posao toksikologa je testirati što se događa.
U suprotnom, on ne štiti ni svog poslodavca ni pacijente, jer postoji rizik od stavljanja toksične tvari na tržište.
Imao sam dojam da su toksikolozi bili pod pritiskom svog šefa, Ugura Sahina, da jednostavno požure
proces umjesto da slijede toksikološki ispravan pristup.
Također ste rekli da su pacovi općenito neprikladni.
Zašto? Uostalom, eksperimenti na pacovima se često provode.
To je zato što virus koristi šiljasti protein na površini kako bi prodro u stanice.
A kako bi prodro u stanice, taj se šiljasti protein mora vezati za receptor.
Ovo je ACE2 receptor, receptor enzima za pretvorbu angiotenzina 2.
To je receptor koji se nalazi po cijelom tijelu, ali u različitoj gustoći.
A kod štakora se jednostavno ne nalazi u istoj gustoći kao kod ljudi.
Stoga je štakor manje osjetljiv na ove testove.
A pitali ste me da navedem nekoliko primjera.
Ova kratka studija na štakorima bila je jedina opća studija toksičnosti koja je provedena.
Dakle, suprotno onome što sam zatražio, nije provedena srednjoročna, tj. tromjesečna studija toksičnosti.
A ta se studija mogla produljiti.
Neke životinje mogle su se zaklati nakon tri mjeseca, a ostale nakon šest mjeseci, kako bi se vidjelo je
li došlo do nakupljanja. Ništa od toga nije učinjeno.
I iznad svega, Pfizer nije imao interesa provoditi daljnja istraživanja – iako su to mogli učiniti da su te
studije toksičnosti proveli paralelno od samog početka.
Tada bi bilo vremena za procjenu studija.
No, kako jest bilo, nisu učinili ništa od toga i, iznad svega, nisu uključili drugu
prikladnu vrstu životinja. Držali su se štakora.
To je bilo jedino odobreno ispitivanje, jedino ispitivanje toksičnosti, koje su iskoristili kako bi tvrdili da
su sve testirali kako bi osigurali sigurnost za ljude.
A to je apsolutno nečuveno pretjerivanje.
Da. U svojoj knjizi također pišete o regulatornim tijelima.
Koje su aspekte trebali ispitati kako bi ispunili svoje dužnosti, čak i u nekoj vrsti krizne situacije?
Pa, zapravo, svi uključeni su relativno brzo shvatili da krize nije bilo.
Kao prvo, ovaj virus nije bio smrtonosan virus, virus-ubojica, već je više-manje odgovarao umjerenom slučaju gripe.
I stoga apsolutno nije bilo potrebe žurno i nepromišljeno poduzimati mjere.
Vlasti su to također znale. Ali su, naravno, postupale kao da je riječ o velikoj hitnoj situaciji.
Ali ovo je slučaj gripe. I u tom su slučaju trebale provesti cijeli niz mjera.
Na primjer, inače se prije prvog ispitivanja na ljudima provodi test mutagenosti.
To su studije koje ispituju utjecaj na genetski materijal.
To su relativno kratke studije koje se provode na staničnim kulturama.
To bi bilo brzo napraviti i pružilo bi određeno jamstvo da nema naknadnog rizika od raka. Ali odlučili su to ne učiniti.
Rekli su da, provjerili su to na računalu i doista nema dokaza da struktura informacijske RNK dovodi do rizika od raka.
Ono što su ondje učinili je neodgovorno! To je prva točka. Druga točka je sigurnosna farmakologija.
To su studije u kojima se pokušava utvrditi bilo kakve nuspojave kod životinja ili organa, posebice, na primjer, kod srca.
Glavni organi – središnji živčani sustav, srce, jetra, pluća i bubrezi – testiraju se pomoću specifičnih farmakoloških testova i
s blago povišenim dozama, za razliku od standardne farmakologije.
Umjesto toga, prelazi se na toksikologiju, a da se pritom ne ošteti tkivo.
Ali cilj je vidjeti nastaje li ovdje funkcionalni poremećaj.
Takvim pregledom srca otkrilo bi se ono što je kasnije bolno otkriveno kod ljudi. Naime, ovaj miokarditis.
Da.
I tako su rekli: "To nam ne treba – sigurnosna farmakologija."
Ako želite razviti tvar, morate znati što se zapravo nalazi u otopini koju primjenjujete.
Nisu provedene nikakve farmakokinetičke studije.
To su studije koje ispituju koliko se brzo tvar apsorbira, metabolizira, distribuira i izlučuje.
Nisu to učinili. Nije ih zanimalo. Tako da je to praktički bilo kao letenje naslijepo.
Postoje mnoge druge studije. Kao što je spomenuto, nisu provedene studije opće toksičnosti na drugoj pokusnoj životinji.
Studije reproduktivne toksikologije – to su istraživanja u kojima se ispituje plodnost, tijek trudnoće kako
bi se utvrdilo nastaju li malformacije ili pobačaji.
I jesu li potomci zdravi i razvijaju li se normalno.
To je provedeno na štakorima – opet, ne najprikladnijoj vrsti.
Ali vlasti obično zahtijevaju da se to provede i na drugoj vrsti.
To nije učinjeno. Tako da je posvuda bilo rupa kao u švicarskom siru.
Zapravo, posvuda su postojale praznine u kojima nije bilo odgovora. A to je nemoguće.
Da. Čini se da je neadekvatno bilječenje nuspojava bilo sustavno.
Osobno znam za slučajeve gdje su moji prijatelji zapravo bili istjerani iz bolnice kada su
rekli da je to možda bila nuspojava cijepljenja.
Da netko doživi srčani udar u dobi od 40 godina – to je do tada bilo neobično.
Da, pa, prvo, upozorenja stručnjaka su ignorirana.
Ti su ljudi odbačeni kao teoretičari zavjere, nositelji šešira od aluminijskih kapa i kao glupi.
Stavljen je ogroman pritisak na njih.
Izgubili su svoje pozicije, više nisu bili pozivani na televizijske intervjue i stoga su bili ocrnjivani.
Princip je bio: Kazni jednoga, odgajaj stotinu.
I ti su upozoritelji, naravno, na kraju prestali, ili bolje rečeno, pisali su knjige, ali nitko ih nije slušao.
A onda, kada su se pojavili prvi nuspojave, a pojavile su se vrlo brzo 2021. godine, tako brzo da registracijska
tijela, Institut Paul Ehrlich, nisu mogla pratiti registracije.
I ti podaci još uvijek nisu dostupni.
Ali znam za druga registracijska tijela, na primjer u SAD-u ili Francuskoj, koja su se ažurirala mjesečno.
I moglo se vrlo jasno vidjeti kako nuspojave rastu poput tsunamija.
Ali ljudi su i dalje govorili, da, do sada smo cijepili toliko milijuna ljudi.
I statistički je to potpuno u normi. To je apsolutna besmislica.
Broj nuspojava u usporedbi s prethodnim cijepljenjima skočio je kroz krov poput rakete.
Odjednom su zabilježene tisuće nuspojava određenog tipa, dok ih je prethodno kod cjepiva
protiv gripe ili sličnih možda bilo samo 50 ili 100.
To je trebalo biti poziv na buđenje čak i za slijepca s bijelim štapom. Ali nije se dogodilo ništa – baš ništa.
A ipak, mnogi proizvođači sada su u procesu prebacivanja sve vrste cjepiva na ovu mRNA tehnologiju. Kako to objašnjavate?
Riječ je o novcu. Ova tehnologija omogućuje postizanje rezultata vrlo brzo.
I prije svega, čini se, upravo sam čuo, da nisu htjeli provesti nikakve sigurnosne testove ni s tim novim
tvarima, jer su imali toliko dobrih iskustava s njima.
Uostalom, to je sjajno uspjelo. Da je tomu tako, onda bih snažno savjetovao da se ne cijepite protiv takvih bolesti.
I u pravu ste, desetci supstanci su u razvoju, u pripremi, za borbu protiv svakojakih bolesti.
I tu leži brza zarada. Ako nema velikih troškova razvoja, onda farmaceutska industrija može zaraditi mnogo novca.
Ali želim odmah reći da se ovdje ne radi samo o farmaceutskoj industriji.
Po mom mišljenju, farmaceutska industrija je samo zupčanik u ovoj vrlo dobro podmazanoj mašineriji, mafiji cjepiva.
I svi oni koji ulažu u cijepljenje nadaju se vrlo velikoj dobiti. I to se redovito događa.
Svoj vrhunac doživjela je 1970-ih i 1980-ih, posebno u SAD-u, gdje su djeca cijepljena svakih
nekoliko tjedana i mjeseci sve dok roditelji ne bi odbili.
A onda je farmaceutska industrija pomilovana.
To znači da je predsjednik rekao da više ne postoji nikakav rizik od zakona o odgovornosti. I tako se nastavlja.
Žele cijepiti cijelu odraslu populaciju svijeta protiv što većeg broja zaraznih bolesti.
Dakle, moja knjiga se zove "Cjepivna mafija".
A izraz cjepivna mafija vjerojatno se često tumači kao da se odnosi na farmaceutske tvrtke koje potiču ljude na cijepljenje.
Ali ja shvaćam da je cjepivna mafija puno veći entitet.
I želio bih ukratko nešto umetnuti: Ovu piramidu možete vidjeti na novčanici od 1 dolara.
Za mene, ova piramida predstavlja cjepivna mafija.
U svojoj je osnovi karakteriziraju novac i moć, a na vrhu su ljudi koji propagiraju vrlo snažnu ideologiju.
Idealno bi poboljšali čovječanstvo – u navodnicima, jer se boje da bi to moglo dovesti do
pogoršanja tog poboljšanja. Potpuno sam toga svjestan.
Cijepljenjem, pogotovo ako se njime želi suzbiti sve vrste bolesti, zapravo se mogu stvoriti samo problemi.
A mafija cjepiva je ogroman stroj.
Po mom mišljenju, gospodin Gates i Svjetski ekonomski forum s gospodinom Schwabom su u prvom planu.
Oni su ideolozi koji su ujedno i oligarhi, s ogromnim količinama novca i utjecaja.
Gospodin Schwab i gospodin Gates financiraju SZO i UN, koji provode velike programe cijepljenja, kao i druge
organizacije poput GAVI, Global Allianz za cijepljenje.
Te organizacije osiguravaju da se cijepljenja provode diljem svijeta.
A ispod toga je razina investitora i onih koji žele vidjeti novac.
Jer novac osiguravaju velike banke, BlackRock, Svjetska banka, Zaklada Rockefeller i sve te organizacije.
I naravno, oni također žele iz toga izvući mnogo novca. Po meni, to je mafija cjepiva.
I zato ovdje ne optužujem samo farmaceutsku industriju, već sve uključene, a to naravno
uključuje vlade i vlasti, a vjerojatno i mnoge druge.
Da, hvala vam na toj procjeni. Imam još jedno pitanje u vezi s ovim studijama o plodnosti.
Nedavno je američki epidemiolog Nicolas Hulscher na X-u napisao: Nekoliko neovisnih vladinih skupova
podataka potvrđuje katastrofalnu međugeneracijsku štetu uzrokovanu masovnim mRNA cijepljenjem.
Godinama nakon masovnog cijepljenja žena u reproduktivnoj dobi, više od 50 posto rođene djece sada umire.
Je li proizvođač imao kakve informacije o ovoj temi?
I ja sam to čitao. Ne znam je li ta brojka od 50 posto doista točna.
Međutim, vidio sam statistike i grafikone koji jasno pokazuju da je stopa smrtnosti djece mlađe od četiri godine enormno
porasla od cijepljenja, od ovih velikih kampanja cijepljenja.
Kao što sam rekao, ne znam trenutno je li to 50 posto, ali to je zasigurno velik postotak i drugačiji je nego prije.
Stoga je to katastrofa kada se uzme u obzir da se šteta može pojaviti i godinama kasnije kao posljedica cijepljenja, jer ovaj
opasni spike protein opstaje u tijelu vrlo dugo, čak i kod trudnica, i može se nakupljati u jajnicima ili
u višim hormonskim centrima, tako da je zamislivo da takve nuspojave mogu potrajati godinama.
A ako ovaj šiljasti protein dosegne jajnike, ili eventualno i informacijsku RNA, tada se može prenijeti na djecu.
A to bi, naravno, bila posebna katastrofa ako bi se to nastavilo epigenetski.
Proizvođači su kategorički odbacili tvrdnju da je ovo genetska terapija. Znači li to da vi to vidite drugačije?
Da. Pa, za mene je ovo besmislena rasprava.
Genetska terapija definira se kao proces unošenja genetskog materijala u ljudske stanice, čime se uklanjaju ili dodaju geni.
U slučaju ove cjepiva, genetski materijal – točnije glasnična RNA – unosi se u stanice.
I tamo se ljudske stanice prisiljavaju da na ribosomima proizvode ovaj šiljasti protein.
Sada bi se moglo reći da ovo nije genska terapija, već genski eksperiment.
No, treba uzeti u obzir i da je, kako nam je obećano, za ovu cjepivnu trebalo biti potrebno samo dvije doze.
A ubrzo nakon toga rečeno je da su zapravo potrebne tri doze jer razine protutijela previše brzo opadaju.
A onda je potreban buster, i to postaje liječenje.
I onda se netko može pitati, je li to genska terapija ili je to samo genski tretman ili genski eksperiment?
U svakom slučaju, uzrokuje veliku štetu.
Da, a što je s odgovornošću medicinske struke?
Jesu li ti liječnici koji su davali cjepiva bili jednostavno dezinformirani ili su u suštini saučesnici?
Ovo treba pažljivo razmotriti.
Vjerujem da mnogi liječnici – iako imaju izvrsno obrazovanje, vrlo dugo razdoblje obuke, a zatim i godine praktičnog iskustva
koje pretvaraju u stručnost – nisu bili dovoljno znatiželjni da primijete stvari koje su čak i obični ljudi relativno
brzo uočili; jednostavno nisu shvatili. Vrlo brzo je postalo jasno da ova cjepiva zapravo nisu učinkovita.
Vrlo brzo je postalo jasno da je ovo cijepljenje zapravo neučinkovito.
Stalno su se događali proboji u području cjepiva, a liječnici su prvi shvatili da cjepiva nisu baš učinkovita.
I činjenica da su se nuspojave vrlo brzo povećale 2021. godine nije im smjela promaknuti.
Dakle, liječnik bi si obično morao reći: Imam pitanja o onome što nam je rečeno u vezi s učinkovitošću i sigurnošću.
I u tom kontekstu, bilo bi vrlo, vrlo važno da je liječnik osobi spremnoj za cijepljenje
tijekom konzultacija prije injekcije rekao:
"Ne znam koliko je ova supstanca učinkovita i nemam apsolutno pojma je li sigurna, ali ako se želite
cijepiti, rado ću to učiniti." To bi bilo ispravno reći.
Umjesto toga, gotovo svi liječnici rekli su: "Ove tvari su učinkovite, sigurne su i
štite vas od teških slučajeva, pa čak i smrti.
A prije svega, štite starije osobe od teških slučajeva i smrti."
I nitko to uopće nije znao, jer Pfizerova studija velikih razmjera nije uključivala dovoljno starijih ljudi.
Nije postojala apsolutno nikakva statistička analiza u tom smislu.
Liječnici su, na kraju krajeva, elita. Provode dugoročne studije i mogli su shvatiti da nešto nije u redu.
I mnogi su liječnici doista rekli: Više neću cijepliti, i zbog toga su pretrpjeli teške
gubitke, uključujući i disciplinske mjere.
Ali većina liječnika jednostavno je nastavila s cijepljenjem dok im igla nije bila vruća. I to je optužba.
Da. Trenutno se provodi neka vrsta pregleda krize s Covidom. Postoji ova istražna komisija.
Ima određenu zabavnu vrijednost, ali do sada nije mnogo otkriveno.
Ova pitanja koja postavljate, ova stručnost koju donosite, pitanja o tome što su proizvođači trebali učiniti, a što
zdravstvene vlasti nisu pitale – ne bi li se ta pitanja trebala postaviti tamo, a zatim gospodin Drosten,
gospodin Spahn pitati zašto su se stvari ovako odvijale?
Da, to bi se trebalo učiniti. Ali ova istražna komisija, koliko sam je do sada pratio, nisam je pratio baš
pomno – radije bi gledala samo naprijed, a ne unatrag.
A samo pomnim pogledom unatrag možete vidjeti što je pošlo po zlu. A knjiga g. Spahna govori sama za sebe.
Objavio je knjigu u kojoj kaže – naslov je nešto poput: Imamo se mnogo toga za oprostiti.
Moram reći: "Gospodine Spahne, ne, mi vam apsolutno ništa ne moramo oprostiti. Prouzročili ste toliko štete.
Trebali biste odgovarati za ono što se dogodilo."
A po mom mišljenju, upravo se to ne događa s ovom istražnom komisijom.
Ironično, ova se komisija naziva "Enquete Commission", jer na francuskom znači "Istražna komisija".
A ono što ova njemačka istražna komisija radi jest gledanje u budućnost i nastojanje da se
razumije, ali ne želi suditi. I to neće uspjeti.
Samo će se odugovlačiti nekoliko godina.
A ako svi izgube interes, onda nitko neće morati preuzeti nikakvu odgovornost.
I to bi bilo jedino ispravno pozvati na odgovornost one koji su riskirali i stalno vikali:
"Cijepite se! Cijepite se, to je sigurno i važno."
A oni su to zapravo znali – jer su itekako dobro znali da nije sigurno, a nije ni učinkovito.
Jer kako bi inače u dokumentima RKI-ja moglo stajati:
Nećemo prikupljati nikakve daljnje podatke o sigurnosti, već ćemo otići do ljudi i tamo prikupiti te podatke.
To je jednostavno... Ti ljudi, uključujući i one koji to tada nisu prijavili, također su krivi.
Nije bilo zviždača koji su rekli: Moramo progovoriti o onome što se ovdje doista događa.
Ne, to je jednostavno zabilježeno u zapisnicima, a namjera je zapravo bila da oni uopće ne budu objavljeni.
A ljudi iz Instituta Paul Ehrlich, koji su zabilježili ogroman broj nuspojava, doista su trebali povikati:
Nešto ovdje ide jako po zlu, vidimo ogroman broj nuspojava koje nismo očekivali.
Dakle, po mom mišljenju, istražna komisija, kakva trenutno funkcionira, nema stvarnu vrijednost.
I imate li kakvih ideja što se može učiniti kako bi se ipak osiguralo da se provede ispravna istraga?
Da, sigurno postoje ljudi koji se za ovo zanimaju.
Ako javnost nije zainteresirana za to da se provede ispravna istraga i da se preuzme odgovornost, onda se ovdje neće dogoditi
ništa i, prije svega, neće biti pravde za žrtve cjepiva.
Jer ako nema odgovornih – ako g. Lauterbach, g. Spahn, gđa Merkel i Wieler, i tko god je još uključen, ne budu pozvani na
odgovornost – onda nijedan sud neće izdati potvrdu žrtvama cjepiva da su pretrpjele štetu
povezanu s cjepivom i isplatiti im odgovarajuću odštetu.
To se neće dogoditi. Ti ljudi bit će ostavljeni na cjedilu.
A to su često vrlo mladi ljudi kojima su životi unakaženi, koji su ostali invalidi.
I sramota je što se ovdje događa.
I u tom kontekstu, moram reći, komisija za utvrđivanje činjenica je doista... nešto se mora promijeniti.
Potrebna je pravilna istražna komisija.
A ljudima koji su bili u vladi i parlamentu prije nekoliko godina, tijekom vrhunca Covida, zaista se uopće ne bi
smjelo dopustiti da sudjeluju u ovoj istražnoj komisiji.
Jer su preuzeli znatnu količinu krivnje i sada ne mogu reći da smo sve krivo napravili.
Gospodin Spahn to uopće ne kaže, zar ne? On kaže: 'Sve smo napravili ispravno.'
Da, puno vam hvala na ovoj izjavi.
Dakle, na kraju se sve svodi na to da javnost poduzme nešto.
Da, trebao bi se održati referendum na kojem bi stanovništvo glasalo za provođenje stvarne istrage
i za to da odgovorni budu pozvani na odgovornost.
Ne varam se u to da ćemo gospodina Gatesa ili bilo koga sličnog njemu dovesti pred suca, iako su oni ti koji su zaista odgovorni.
A ljudi koji su osigurali da je ovaj virus stvoren u vojnim laboratorijima, naravno, također bi morali odgovarati.
Jer nam nisu dali samo virus, već i nekvalitetnu cjepovinu.
Zajedno su ta dva uzrokovala strašnu štetu.
Možda ipak pozitivna nota.
Sada postoje načini da se utvrdi jesu li žrtve cjepiva pretrpjele štetu od samog cijepljenja ili od virusa – Long Covid.
A postoje i mogućnosti liječenja, čak i ako one ne pružaju trenutačno olakšanje.
Ali dugoročno, one mogu osigurati uklanjanje ovog zastrašujućeg i toksičnog šiljastog proteina iz tijela.
Dakle, istraživanja se provode i zasigurno će biti napretka u tom području.
Ne treba očajavati. Ali mogu razumjeti zašto ove žrtve očajavaju jer su prepuštene same sebi.
Da, dr. Sterz, hvala vam puno na vašoj procjeni.
Nadam se da će ovaj intervju biti široko podijeljen, da će ova pitanja biti razjašnjena i da će se pojaviti volja
da se tim problemima pristupi na istinski temeljit i sveobuhvatan način. Puno vam hvala na ovom intervjuu.
Da, i mene bi to jako usrećilo. Jer jednostavno prodaja knjige neće biti dovoljna za širenje informacija koje pružam.
Zato sam vam vrlo zahvalan što ste mi pružili priliku da s vama o tome ovdje razgovaram i iznesem svoju procjenu.
Jer samo širenjem informacija – putem kanala poput vašeg – šira javnost može dobiti informacije.
Upravo tako. Puno vam hvala! A onda sve najbolje Francuskoj!
Hvala! Ugodnu večer!
Da, zbogom.
Kao načelo, Kla.TV djeluje besplatno i na dobrovoljnoj osnovi.
Naša jedina nagrada je daljnja distribucija naših programa. Hvala vam puno.