Üdvözöljük Dr. Andreas Sönnichsent a Kla.TV interjúban.
Örülünk, hogy ma lehetőséget adhatunk Önnek, hogy kifejthesse véleményét az ARD és a Tagesschau aktuális jelentéseiről,
amelyek a kötelező kanyaró elleni védőoltásról szólnak.
Először is szeretnénk röviden bemutatni Önt: Ön Németországban született és nőtt fel, az Egyesült Államokban és Münchenben
tanult orvosnak, majd szakorvosi képzése után 1997-től 2012-ig saját praxisában belgyógyász háziorvosként dolgozott.
Ezzel egyidejűleg tudományos munkát kezdett a bizonyítékokon alapuló orvoslással, a
betegbiztonsággal és a gyógyszerbiztonsággal kapcsolatban.
2006-ban kinevezték Önt a salzburgi Paracelsus Egyetem általános orvosi professzorává.
Ezt további professzori megbízatások követték a Witten-Herdecke-i Egyetemen és a Bécsi Orvosi Egyetemen.
2013-ban Ön kapta meg a David Sackett-díjat a bizonyítékokon alapuló orvoslásért, és 2019-től 2021-ig a német
bizonyítékokon alapuló orvoslás hálózatának elnöke is volt.
Ön a szerzője a "Wissenschaftskompetenz in der Medizin" című tankönyvnek és a "Die Angst- und
Lügen-Pandemie" című könyvnek a koronavírus-válság kezeléséről.
Emellett 100 nemzetközi listán szereplő szakfolyóiratot tudhat magáénak.
Ön évek óta elítéli az orvosok és tudósok érdekellentéteit, amelyek hozzájárulnak az
orvosi beavatkozások hatékonyságának elkenéséhez.
Önt többször kritizálták ezért, de a kritikáját mégis értékelték.
Ön arról számol be könyvében, hogy a tudományos diskurzus csak a koronavírus óta lehetetlen.
A koronavírus-járvány idején Ön nyilvánosan meg merte kérdőjelezni a koronavírus elleni intézkedéseket,
és figyelmeztetett azok végzetes következményeire.
Megkockáztatták és elvesztették a Bécsi Egyetemen betöltött professzori állásukat, majd nem sokkal később a bizonyítékokon
alapuló orvoslás német hálózatának elnöki tisztségét is.
De téged nem lehetett lebeszélni.
Ön a Corona után is újra aktív volt, és kritikát fogalmazott meg a kötelező kanyaró elleni védőoltással kapcsolatban.
Például egy sajtószimpóziumon tartott előadással a "Kanyaróvédelmi törvényről".
Az Ön következtetése a "Káros-e a kanyaró elleni védőoltás?" kérdésre a következő volt: "A haszon-kár arány az egyes gyermekek
szempontjából - és ez a kérdés - egyértelműen negatív.".
Nemrégiben nyílt levelet írt Nina Warken német egészségügyi miniszternek.
2026. február 26-án Ön volt a téma az ARD "Panorama" című műsorában, amelynek témája: "Kanyaró: Hogyan szabotálják az oltás
ellenzői a kötelező oltást". Dr. Sönnichsen, hogyan történt ez?
Igen, hogyan történt ez?
Felhívott a Norddeutscher Rundfunk újságírója, és azt mondta, hogy kiegyensúlyozott riportot szeretnénk készíteni a
kötelező kanyaró elleni védőoltás előnyeiről és hátrányairól.
Hajlandó lenne részt venni és megjelenni egy interjún?
És akkor azt mondtam, hogy igen, elvileg természetesen szívesen hozzájárulok.
És örülök, hogy nyilvánvalóan van itt egy terv arra, hogy ténylegesen vitát kezdeményezzenek erről a kötelező
védőoltásról, amely most meglehetősen ellentmondásos - és egyébként nem csak az oltásellenesek körében.
Én magam sem vagyok oltásellenes, az oltások kritikusa vagyok, és mindenekelőtt a bizonyítékokon alapuló orvoslás híve.
És minden oltásnál, beleértve természetesen a kanyaró elleni oltást is, alaposan meg kell
vizsgálni, hogy mik az előnyök és a hátrányok.
Mi a tanulmányi helyzet? Mi a járványügyi helyzet? És indokolt-e a vakcinázás?
Van ennek egyáltalán értelme? Mennyire hatékony? Milyen mellékhatások társulnak hozzá?
És arányos-e a kanyaró által okozott potenciális károkkal? Ezt a vitát le kell folytatni.
Igen, maga a műsor messze nem volt kiegyensúlyozott.
Idézek a műsorból, majd arról beszélnek: "Nem szabad elfelejteni a kanyarót.
Még 50 évvel ezelőtt Németországban rendszeresen haltak bele gyerekek."
Majd így folytatódik: "A kanyaró súlyos következményekkel járhat, sőt akár halálos kimenetelű is lehet".
És akkor egy Dr. Hartigot idéznek: "Mi Németországban ezt már nem tudjuk - mert beoltjuk a gyermekeinket.
Világszerte évente több ezer haláleset történik kanyaró miatt."
Mit tudsz mondani a kanyaró veszélyeiről?
Nos, a kanyaró természetesen nem teljesen ártalmatlan betegség, ezt világosan ki kell mondani.
Azonban - és itt nagyon jó adatokkal rendelkezünk az USA-ból - az USA-ban már 1912-ben bevezették a kanyaró
bejelentési kötelezettségét, azaz a kanyaró bejelentendő betegségként való kezelését.
Németországgal ellentétben, ahol a kanyaró bejelentése csak 2001 óta kötelező.
Más szóval, akkor vezették be, amikor már többé-kevésbé a teljes lakosságot beoltották.
Az amerikai adatok azt mutatják, hogy a kanyaró okozta halálozás az 1960-as évek elejére szinte nullára csökkent.
Mindenesetre, még ha a számadatokat tovább követjük az oltási időszakban, akkor sem látunk további csökkenést a
halálesetek számában, hanem egyszerűen csak fokozatosan tovább csökkennek, ahogyan már korábban is csökkentek.
Tehát egyáltalán nem látjuk, hogy az oltás bevezetése bármilyen hatást gyakorolna.
Ki kell mondani, hogy amikor az emberek ma arról beszélnek, mint a Panorama műsorában, hogy 50 évvel ezelőtt
kanyaróban haltak meg gyerekek, ez nem legitim összehasonlítás.
Az 50 évvel ezelőtti, azaz az 1950-es, 1960-as vagy még korábbi, a védőoltások bevezetése előtti
időkhöz képest Németországban teljesen más volt a helyzet.
Ez még a háború utáni időszak volt, nem volt olyan orvosi ellátás, mint ma, nem voltak olyan higiéniai körülmények, mint ma.
Még emlékszem, amikor meglátogattuk a nagymamámat Mainzban, a víz barna színű volt a csapból.
Tehát ma egyszerűen teljesen más a helyzet.
Az 1950-es és 1960-as évek kanyarós halálozási adataira hivatkozni a kötelező kanyaró elleni
védőoltás igazolására pedig egyszerűen abszurd.
Valójában a jelenleg rendelkezésre álló adatokat kell megvizsgálnunk. És gyakorlatilag nincs kanyarós esetünk.
Hosszú távú átlagban, azaz ha az elmúlt tíz évet nézzük, évente átlagosan 330 kanyarós
megbetegedés fordul elő. A 83 milliós népességből.
Más szóval, ez a betegség jelenleg egyáltalán nem játszik szerepet.
Az oltáspártiak mindig azt mondják, hogy ez azért van, mert mindenki be van oltva. De ez nem igaz.
Tehát a ma is fenntartott úgynevezett állományimmunitás több mint 50 százaléka még mindig abból a népességből származik, amelyik
már átesett kanyarón, nevezetesen az 1973 előtt születettektől.
És ez még mindig a lakosság 50 százaléka.
Ez azt jelenti, hogy a lakosság 50 százaléka még mindig rendelkezik természetes kanyaró elleni védettséggel,
ami sokkal jobb, mint a védőoltás által nyújtott védelem.
Aki életében egyszer már átesett kanyarón, az élete végéig immunis rá.
A védőoltás hatékonysága, a valós hatékonysága 80-85 százalékos.
Erről van egy Cochrane-áttekintés .
Tehát nem arról van szó, hogy én találom ki ezeket a számokat; ezek megfigyelési tanulmányok,
amelyeket nagyon alaposan és tudományosan elemeztek.
Az RKI és a németországi oltási propagandisták mindig azt állítják, hogy az oltás hatékonysága 98 százalékos.
Sajnos ez nem igaz. A szerokonverziós arány 98 százalék.
Meg tudná ezt magyarázni még egyszer? Mi az a szerokonverzió?
Szerokonverzió, azaz ha valakit beoltanak, és utána megmérik az antitesteket, azok emelkednek.
Ezek azonban természetesen sokkal kevésbé nőnek, mintha valaki már átesett volna a betegségen.
És ez az antitestek növekedése sem jelent megbízható védelmet.
Ez azt jelenti, hogy helytelen a szerokonverziós arányokat használni a vakcina
hatékonyságára. A valódi oltási hatékonyságot kell mérni.
Ha azonban a kanyarós eseteket és a kanyaró szövődményeit, valamint a vakcinázás hatékonyságát vizsgáljuk a halálos
kimenetelű események vagy a szövődmények megelőzésében, akkor természetesen az érem mindkét oldalát meg kell vizsgálnunk.
Ez azt jelenti, hogy meg kell vizsgálni ezeknek az oltásoknak a mellékhatásait is. És ezt teljesen rosszul kezelik.
RKI, és ez nem derült ki egyértelműen a Panorama műsorában, de általában így szokott történni.
Ha 10 000 ember megbetegszik kanyaróban, akkor ennyi és ennyi szövődmény lép fel.
Ami nem igaz, mert a számok az 1960-as évekre vonatkoznak.
Németországból nincsenek aktuális adataink.
De 10 000 kanyarós esetet 10 000 beoltott emberrel vetnek össze.
De ez egy tejes számítás, mert nem 10 000 kanyarós eset van, hanem csak 230 kanyarós eset van évente, tavaly most.
Másrészt tavaly 1,2 millió oltás történt.
Ez azt jelenti, hogy sokkal több oltást adnak be, mint ahány kanyarós eset van.
És ezért, még ha a kanyaró szövődményeinek aránya magasabb is, mint a védőoltás szövődményeinek aránya, abszolút értékben sokkal
több szövődmény lép fel a védőoltás után, mint a kanyaró után.
Igen, a Panorama műsor szerint nincsenek gyakori és súlyos oltási mellékhatások . Erre mit mondasz te?
Igen, ez nem helyes. Ez egyenesen hazugság.
A Paul Ehrlich Intézetnek évente körülbelül 100-150 súlyos vakcinával kapcsolatos mellékhatást jelentenek.
A Paul Ehrlich Intézet tehát elemzi ezeket az eseteket, és van egy elemzés a 2001 és 2012 közötti évtizedről.
És a bejelentett esetek közül évente átlagosan körülbelül 120 súlyos esetet jelentenek, nem számítva a kisebb
eseteket, azokat nem is számoljuk, igen, a súlyos eseteket.
Még a Paul Ehrlich Intézet is azt mondja, hogy az esetek körülbelül felében lehetséges vagy
valószínűsíthető az ok-okozati összefüggés az oltással.
Tehát akkor, mondjuk a 120-ból, tegyük fel, hogy a Paul Ehrlich Intézetnek igaza van, igen.
Tudjuk azonban, hogy a Paul Ehrlich Intézet mindig lekicsinyli állításait.
Ez azt jelenti, hogy hajlamosak bagatellizálni a védőoltásokat és tagadni a vakcinák okozta károkat.
De tegyük fel, hogy valóban csak 60 olyan betegség van, amely valóban ok-okozati összefüggésben áll az oltással.
Így most már körülbelül 10-20:1 arányú aluljelentést tapasztalunk.
És ez igaz is, amint azt maga a Paul Ehrlich Intézet is elismeri kiadványaiban...
Mit jelent akkor az aluljelentkezés?
Minden tizedik-huszadik oltási mellékhatásról csak minden huszadik esetet jelentenek.
Igen, tehát most már a 600 szorozva 20-szal, akkor már 1200-nál tartunk, 1200 mellékhatásnál.
És ami szintén arra utal, hogy ezek a mellékhatások nem is olyan ritkák, azok a tanulmányok , mint például a
Henry Ford tanulmány, amelyet nemrégiben tettek közzé.
Ez kimutatta, hogy a beoltott gyermekeknél lényegesen nagyobb a krónikus betegségek kockázata, mint a be nem oltott gyermekeknél.
Igen, a beoltott gyermekek majdnem 60 százalékának volt legalább egy krónikus betegsége, míg a be
nem oltott gyermekek mindössze 18 százalékának.
Tehát ezek az oltási mellékhatások nem olyan ritkák.
És ha újra elvégezzük a számítást, akkor igen, 1200 súlyos mellékhatása van az oltásnak,
amelyeknek körülbelül 5-10 százalékát jelentik csak be.
Évente körülbelül 1,2 millió oltást hajtunk végre.
Tehát az egyik születési évjáratot beoltják, majd újra beoltják.
Ez azt jelenti, hogy egy születési kohorsz Németországban körülbelül 650-700 000 gyermeket jelent.
Ha mindannyian kétszer kapnának védőoltást, akkor 1,4 millió oltást kapnánk.
Nem, de még nem. Van egy bizonyos számú ember, aki elutasítja az oltást, és aki aztán megtalálja a módját, hogy megkerülje azt.
Tehát mondjuk 1,2 millió oltás - 1200 oltási sérülés.
Ez azt jelenti, hogy minden ezredik gyermeket vakcinasérülés ér.
Ez elég sok. Szóval ez lenne...
És ez elég sok.
Úgy értem, persze nagyon jó esély van arra, hogy az én gyerekem is a 999 közé kerül, ahol nem történik semmi.
De úgy gondolom, hogy ezt az oltás előnyeihez képest kell vizsgálni.
A haszon, azaz az oltás egyéni haszna pedig jelenleg nulla.
Mert kanyarós esetek nincsenek, igen, de az már más tészta, amikor a szülők úgy döntenek, hogy Nigériába akarnak
költözni a gyermekükkel, és a bozótban akarnak dolgozni.
Még mindig meg lehet vitatni, igen, a kanyaró még mindig endémiás ott, hogy van-e értelme beoltani a gyermeket.
Egy német gyermek esetében azonban a haszon-kár arány egyértelműen negatív.
Ez az én érvelésem. Mostantól én adok ki oltási felmentést.
Az én érvem egy relatív ellenérv.
Az orvostudományban ezt úgy határozzák meg, hogy nagy a valószínűsége annak, hogy az
orvosi beavatkozás ártalma nagyobb, mint a haszna.
A németországi adatok pedig teljesen egyértelműek.
Tehát az oltás a jelenlegi járványügyi helyzetben nagyobb kárt okozhat, mint hasznot egy egészséges német gyermek számára.
Ha, akkor most már meg tudjuk beszélni.
Igen, persze, persze, csak azért, mert mindenki be van oltva. Igen, talán.
De számomra az előttem ülő gyermek számít.
Igen, ti, oltáspártiak ezt nem fogadjátok el.
Azt mondják, hogy ez kollektív kockázat. Szükségünk van a csordaimmunitásra. Hogyan kezelné ezt?
És az állományimmunitás 50 százaléka még mindig azoknak köszönhető, akik már megbetegedtek kanyaróban.
Tehát ez egy tejes számítás, hogy ez az oltás érdeme.
Vannak olyan szerzők is, akik szerint a nyájimmunitás csak a természetes úton elkapott betegségen keresztül
létezik, nem pedig a védőoltás révén. Ezt te is támogatnád?
Egyetértek ezzel, igen, mert az oltás hatékonysága nem 100 százalékos.
Tehát a lakosság immunitási helyzete az oltások miatt évről évre romlik, mert a lakosság 50 százalékából,
akik még természetes kanyaró elleni védelemmel rendelkeznek, évente egymillióan halnak meg.
És azok, akiket 80, 85, 90 vagy akár 95 százalékos oltással oltottak be, és azok, akiknek csak
80-85 százalékos a védettségük, feljebb kerülnek.
És akkor feltételezhetjük, hogy a kanyarós megbetegedések a jövőben ismét az egekbe szöknek?
Ez teljesen elképzelhető.
Mert általában, amikor a fertőzések megnőnek, mint ahogyan azt a koronánál láttuk, a be nem
oltottakat hibáztatják. Ez lenne a hibáztatás megfordítása.
Pontosan, ez így van. Igen, tehát természetesen az oltatlanok is hozzájárulnak, de az oltottak is hozzájárulnak.
Igen. Most igazolja, hogy a gyerekek alkalmasak a kanyaró elleni oltásra.
Ezt nyíltan hirdeti a weboldalán is. Mi késztette erre a lépésre?
Nos, én nem reklámozom, hanem kiegyensúlyozott tájékoztatást adok az embereknek.
Azokkal is beszélek, akik azért fordulnak hozzám, mert kritikusan állnak az oltáshoz, vagy mert azon gondolkodnak, hogy eleget
tegyenek-e ennek az oltási kötelezettségnek, és kiegyensúlyozott tájékoztatást adok nekik az oltás előnyeiről és hátrányairól.
Tehát nem vagyok elvileg az oltás ellen. Ezt ezen a ponton nagyon világosan ki kell hangsúlyoznom.
De meg kell vizsgálni minden egyes ember egyéni helyzetét, és aztán el kell dönteni, hogy akarom-e ezt, vagy nem akarom ezt.
És a betegé az utolsó szó.
Ezért írtam Warken asszonynak, mert Kennedy kritikájára válaszul a szövetségi egészségügyi minisztérium honlapján
bejelentette: "Németországban a betegautonómiát és a terápia szabadságát az alaptörvény garantálja.
És akkor megkérdezem magamtól, hogy lehet, hogy a kanyaró elleni védőoltás kötelező?
Ez nem betegautonómia, ez állami kényszer.
És jelenleg ez a kormányzati ellenőrzés határozottan nem indokolt.
Tehát ha a szülők többsége valóban úgy dönt, hogy nem oltatjuk tovább a gyermekeinket, és aztán drámaian megnő a kanyarós
megbetegedések száma, akkor újra kell gondolnunk a dolgot.
De én nem látom ezt a helyzetet. Nem is fog megtörténni.
És a kanyaróval kapcsolatos rémhírterjesztés, amelyet most terjesztenek, semmiképpen sem indokolt.
Szóval ne értsetek félre. A kanyaró súlyos, súlyos betegség lehet. Ez nagyon is lehetséges.
De mérlegelni kell a kockázatokat.
És aztán, ami számomra a legfontosabb, a döntés, hogy ki akarom-e tenni a gyermekemet a
kanyaró vagy az oltás kockázatának, a szülőkön múlik.
Az nem lehet, hogy az állam átveszi az irányítást.
Igen. Ez az ARD műsor is arról számol be, hogy pénzt keresnek ezekkel az oltási igazolásokkal.
A közönség kedvéért: Mit keres egy orvos az oltásért cserébe?
Nos, az általam kiállított kanyarós igazolásokon eleget keresek ahhoz képest, hogy mennyi időt töltök velük.
Nos, én nem szokványos bizonyítványokat állítok ki, hanem minden bizonyítványt egyedileg állítok ki a
szülőkkel való körülbelül egyórás konzultáció után.
Ez azt jelenti, hogy a tanácsadás során megvitatják a védőoltás előnyeit és hátrányait, és a kanyaró kockázatait.
És nemcsak Németországban, hanem például endémiás területekre történő utazáskor is.
Ezután nagyon részletes kórtörténetet veszek fel a családtól.
Elemzem az oltáskárosodás lehetséges kockázati tényezőit.
És ebből az átfogó konzultációból a végén aztán a kérdésre is választ kapunk: szülőként szeretnénk-e beoltatni a gyermekünket,
vagy szeretnénk, ha felmentést kapnánk az oltás alól?
Aztán írok egy megfelelő szakvéleményt.
Ez a jelentés a gyermekre és a családi előzményekre, a kockázati tényezőkre van szabva.
Ez azt jelenti, hogy körülbelül másfél órát töltök minden egyes kanyaróvizsgálattal. És ezért megfelelő fizetést kapok.
Tehát más dolgokon keresztül gazdagodnék meg. Igen, ha meg akartam volna gazdagodni,
akkor beoltottam volna magam a koronavírus ellen.
Ez az, ahol orvosként igazán meggazdagodhatsz. Voltak kollégáim, akik szombaton újra megnyitották a
rendelőjüket, és 300 koronavírus elleni oltást adtak be, és 7500 eurót gyűjtöttek be érte.
Igen, egy reggel, csak gyorsan. És valószínűleg 200 eurót adtak belőle a segítőjüknek.
Szóval nem hiszem, hogy szükség lenne a vitára.
Orvosnak lenni a szakmám, ez a munkám, ez a munkaidőm. És megfelelően meg is van fizetve.
Nem kérek hatalmas összegeket ezért a bizonyítványért. Az ügyvédek többet keresnek.
A gyermekorvosok pedig főként, vagy sok gyermekorvos főként az oltásokból és az orvosi vizsgálatokból keresnek.
Igen, nagyon-nagyon kevés bizonyíték van arra, hogy mindkét intézkedés valóban jót tesz a gyerekeknek.
Tehát nem csak a kanyaróról van szó... A többi gyermekkori védőoltás...
A beszélgetést még egy darabig meghosszabbíthatnánk, meg is vitathatnánk.
Igen, a végéhez közeledünk. Még egy utolsó kérdés.
Alapvetően csak öt százalék az, aki nem akarja az oltást. Talán tíz is lehet.
Miért üldözzük ezt a kis százalékot?
Úgy vélem, hogy van egy bizonyos elv e mögött.
Ez az elv áll mögötte: Az állam teremt, az állampolgárnak engedelmeskednie kell.
Tehát ez mindenképpen egy pont. Aztán persze az üzletről is szó van.
A cél az úgynevezett oltási fáradtság megelőzése állami kényszerítéssel.
Úgy vélem, hogy a kötelező védőoltások végső soron éppen az ellenkező hatást váltják ki.
Úgy vélem, hogy az oltási nyomás, különösen a koronavírus idején, de a kötelező kanyaró elleni
oltás is, amelyet a koronavírus előtt fogadtak el.
A kanyaró elleni védekezésről szóló törvényt Spahn 2019-ben fogadta el.
Úgy vélem, hogy ezzel éppen az ellenkezőjét éri el.
Az emberek akkor válnak érzékennyé, ha valamire kényszerítik őket.
Aztán megkérdezik maguktól: Miért? Miért van erre szükség?
Mindenekelőtt a legtöbb ember tisztában van azzal, hogy nincs kanyaró. Tehát senki sem tapasztal kanyarót.
A médiában időnként kisebb kirohanásokról számolnak be.
De 83 millió lakosunk többsége első kézből tapasztalja, hogy nincs kanyaró.
Ez az, amit valójában megfigyelsz.
És ez is megfelel a valóságnak, igen, nincs kanyaró, kivéve az egyedi eseteket, amelyeket valószínűleg elsősorban olyan
országokból hoznak be, ahol a kanyaró még mindig nagyon gyakori.
Ami természetesen szintén nagyon fontos érv a németországi kötelező védőoltások ellen.
Úgyszólván azt mondják, hogy kanyarómentessé akarjuk tenni Németországot.
Igen, Németország nem lesz kanyarómentes, ha mi is a migráció országa vagyunk, és a világ minden tájáról minden ember idejöhet
- ami ellen semmi kifogásom, ezért nem akarok most ebbe a vitába belemenni -, tehát a kötelező oltás
Németországban nem fogja felszámolni a kanyarót a világon.
Szóval ez egy újabb német arrogancia, amit aligha lehet felülmúlni.
Igen, akkor hogyan képzeli, hogy a kanyarót úgy akarja felszámolni, hogy Németországban kötelezővé teszi az oltást?
Ez egyszerűen nevetséges. A kanyarót ezzel az oltással nem lehet kiirtani.
A Panorama című műsorban az első példaként a himlő elleni védőoltást említették, mint
a himlő felszámolásához vezető megmentőt.
Ezt is mindenképpen meg kell vizsgálni. De ezt most nem akarom részletezni.
Mindenesetre nyugodtan kijelenthetjük, hogy a kanyarót nagy valószínűséggel nem lehet a kanyaró elleni
vakcinával kiirtani, mivel a világon a rezervoárok túlságosan nagyok ahhoz, hogy a kanyarót ki lehessen irtani.
Igen, Dr. Sönnichsen. Köszönöm szépen ezt az értékelést és a válaszait erre a Panoráma műsorra, hogy az emberek
kiegyensúlyozottabb képet tudjanak alkotni maguknak, ha a műsornak nem sikerült
kiegyensúlyozottan tudósítani. Köszönöm szépen és minden jót!
Igen, szívesen, szívesen! Én is köszönöm!
Kla.TV: Ingyenes. Független. Cenzúrázatlan.