Covid-19 byl pro mnoho lidí počátkem zásadní skepse vůči očkování.
Účinky byly zcela odlišné od těch, které uváděli výrobci, úřady a politici.
Ale věděli, že to není nic nového?
Příběh o pokusech o imunizaci se čte jako thriller.
Dnes zpovídáme našeho hosta, který je povoláním detektiv.
Má lékařské vzdělání, je odborník na radiologii, také znalec historie lékařství a medicínský výzkumník.
Již zhruba deset let se zabývá historickými archivy, psaním knih a pořádá přednášky.
Vítejte ve studiu, doktore Gerde Reuthere.
Ano, zdravím.
Pane Reuthere, začněme názvem. Ve své nové knize píšete "300 let pokusů o imunizaci" .
Většina lidí si však vybaví dobrodince Edwarda Jennera a jeho úspěšné očkování proti
neštovicím v roce 1796. To je však teprve 230 let.
Takže očkování nakonec nevynalezl? Čím to začalo? Kdo to inicioval?
Ano, historie očkovací imunity se často redukuje na počátek činnosti vědce Jennera.
Možná také proto, že prvních 80 let to vypadalo jako pouhé plácnutí do vody.
Faktem je, že tradice snahy nakazit děti už v útlém věku je stará již několik století,
i když tato metoda asi nebyla prováděna invazivně.
Neporanili tedy kůži, ale použili například neštovicemi infikované kusy oblečení nebo zkoušeli přenos
spalniček při kontaktu mezi dětmi ve věku, kdy byla nemoc ještě neškodná, což by pak vedlo k doživotní imunitě.
Pravděpodobně to začalo na Blízkém východě ale i v Řecku, kde žili věštci a léčitelé všeho druhu, kteří tvrdili:
"Ano, celou věc děláme společně s jakýmsi tetováním a nemocným lidem odebíráme trochu hnisu z neštovic,
který pak očkujeme dalším zdravým lidem, aby se stali imunními."
A to se rozšířilo nejen na Západ, do Anglie, jak se oficiálně tvrdilo, že tam byly počátky očkování,
ale také do východní Evropy.
Oficiální začátek očkování na Západě je připisován manželce anglického velvyslance v Konstantinopoli,
která v Anglii tuto metodu propagovala již od roku 1721.
A pak se to postupně ujalo tak, že během následujících 80 let se tato invazivní infekce neštovicemi stále častěji prováděla nejen
v Anglii, ale i na evropském kontinentě, a přestože byla 80 let úspěšně propagována, došlo v 19. století dokonce
k jejímu zákazu, prostě pro to, že byla životu nebezpečná.
A někdo, kdo se vědomě nakazil neštovicemi, mohl samozřejmě vážně onemocnět a i zemřít.
A to byla vždycky jedna z komplikací, kterou bylo třeba zohlednit, že zdaleka ne každý by se neštovicemi mohl nakazit.
A když ho pak svévolně nakazili, tak ho také tím zabili.
Na druhou stranu je vymýcení neštovic pomocí očkování hodnocené jako velký úspěch. Co je na tom z historického hlediska pravdy?
Ano, na tom vlastně není nic špatného, protože nemoci nelze vymýtit. Ani jedinou nemoc.
A je známo, že neštovice se v Evropě, severní Africe a na Blízkém východě vyskytují již nejméně 1000 let.
A onemocnění neštovicemi se může vyskytovat více nebo méně často, ale nikdy zcela nezmizí, hlavně proto,
že jejich původ nebyl dodnes dokonale objasněn.
Virus neštovic tak vždy zůstával jakýmsi přízrakem.
A existují i další vysvětlení původu těchto neštovicových onemocnění.
To znamená, že tyto nemoci nelze skutečně vymýtit.
To bylo oficiálně prohlášeno v roce 1980. Pravý důvod však byl, že očkování proti neštovicím muselo být zrušeno.
Očkování proti neštovicím totiž v té době způsobovalo poměrně vysoký počet úmrtí a těžkých postižení,
ačkoliv se v Evropě a ve Spojených státech amerických téměř žádné případy neštovic nevyskytovaly.
Rozdíl byl tak zjevný, že toto očkování muselo být skutečně přerušeno.
A aby se nemuselo přiznat, že očkování bylo vlastně lékařskou chybou, řeklo se, že tato nemoc již neexistuje,
a tudíž že už žádné očkování nebude potřeba.
Ale tenkrát ty hrúzostrašné popisy z 18. století, kdy pacienti s neštovicemi byli pokryti
hnisavými boláky aby pak bídně zemřeli mučednickou smrtí.
Vy však říkáte, že tato nemoc byla známa již dříve. Bylo to tak vždycky?
Ano, vždy se jednalo o dětskou nemoc, a dokonce i v 17. a 18. století to byla především nemoc dětí
a mladistvých a především lidí, kteří žili v chudých poměrech.
A souvisí to s vlněnými látkami, vlněným oblečením a s tím, že lidé, kteří si jen zřídka nebo
vůbec nemohli vyměnit spodní prádlo, onemocněli.
Takzvané lepší kruhy vlastně neměly s neštovicemi téměř nic společného, a proto vůbec nikdy nehrozilo nebezpečí
pro obyvatelstvo, aby se musel dělat takový povyk kolem této nemoci neštovic a pak také kolem očkování proti neštovicím.
A je dost pamětníků, kteří popisují, že mezi dětmi a mladistvými vždy propukaly epidemie a občas v jejich důsledku nějaké dítě
zemřelo, ale nebylo to často, byla to spíše výjimka než pravidlo.
A hodně z toho prostě souviselo s celkovým zanedbáním, podvýživou, nedostatkem vitamínů a podobně.
To znamená, že pokud dítě zemřelo na neštovice, není možné tam jít a tvrdit, že je v tom příčinná souvislost, že to má něco
společného s touto konkrétní nemocí, ale že je to celkový jev a hodně to souvisí se špatným celkovým stavem s
velmi poškozeným imunitním systémem postižených - většinou v důsledku nedostatečné výživy.
A přesto úspěch tohoto očkování proti neštovicím začal v královské rodině, v aristokratických kruzích. Jak to jde dohromady?
Ano, tehdy, v roce 1721, byla královská rodina v Anglii považována za vzorovou rodinu,
protože v té době bylo vzorové chování nesmírně důležité.
Jinými slovy, když špičky společnosti něco udělaly, zbytek společnosti - střední třída, zejména
vyšší střední třída – to chtěla pak dělat také.
Protože udávají politický tón, budou se chovat správně i v jiných oblastech společnosti.
A to trvalo velmi dlouho. Takže i později, během očkování proti obrně v roce 1957,
nechala anglická královna Alžběta demonstrativně své dvě prvorozené děti - v té době své jediné děti - očkovat.
Jinými slovy, toto vzorové chování bylo vždy zásadní metodou, jak něco propagovat a učinit to přijatelným pro široké obyvatelstvo.
Přijatelná však byla i díky tomu, že nemoc byla prezentována obzvlášť nebezpečným, obzvlášť dramatickým způsobem.
Dětská obrna byla právem obávanou nemocí. Děti se už nemohly postavit na nohy.
A pak proběhlo rozsáhlé masové očkování a dětská obrna skutečně zmizela. Je třeba k tomu ještě něco dodat?
Ne, faktem je, že obrna je velmi demonstrativní termín, a jak správně říkáte, je to termín, který byl zvolen tak,
aby byl spojen se strachem a panikou.
Ve skutečnosti je to však jen jedno slovo pro celou řadu onemocnění, která mohou vést k ochrnutí.
Existují tedy patogeny, bakterie nebo dokonce viry, chcete-li, které mohou u někoho způsobit například
ochablou paralýzu ruky nebo nohy, nebo v extrémních případech dokonce paralýzu dýchacích cest.
Existuje však spousta dalších toxinů. Známé jsou herbicidy a pesticidy, ale také kovy, jako je olovo, měď a rtuť.
Všechny tyto látky mohou v případě otravy vést k ochrnutí. Zvenčí je nelze rozeznat.
A proto je samozřejmě zcela mylné tvrdit, že existoval patogen a že tento patogen způsobil dětskou obrnu.
Pokud používáte termín obrna, pak jej musíte používat pro všechny příznaky ochrnutí a také pro otravu.
Proto je to dnes příznivější, lidé mluví jen o příznacích ochrnutí nebo například
Guillain-Barrého syndromu, ale už ne o dětské obrně.
A dětská obrna zmizela, protože se od tohoto termínu jednoduše upustilo a stejná nemoc se pak označovala jinak,
například slovy, která jsem právě zmínil, a také termínem meningitida.
A nyní se v USA přiznává, že se ročně vyskytne 30 000 až 50 000 případů meningitidy, což před dobou,
kdy byla dětská obrna široce propagována jako děsivá nemoc, vůbec neexistovalo.
V rozsahu, v jakém obrna zmizela, se pouze změnily termíny používané k popisu nemoci.
A na rozdíl od minulosti, kdy se říkalo, že dětská obrna je tak častá - ve skutečnosti bylo vždy jen několik tisíc
případů, a to i ve velkých zemích - máme nyní mnoho tisíc případů s podobnými příznaky, které jen nazýváme jinými jmény.
Je to tedy statistický podvod?
Ano, je to samozřejmě statistický podvod, protože tytéž případy onemocnění se jmenují jinak a nepřipouští se,
že by tyto nové názvy, které byly nalezeny, jako je meningoencefalitida nebo Guillain-Barré, dříve neexistovaly.
V minulosti by se však tyto nemoci musely pojmenovávat stejným způsobem a my bychom si uvědomili,
že tyto nemoci jsou dnes mnohem častější než před 50 nebo 100 lety.
Ale to budete muset vysvětlit znovu, protože křivky všech infekčních nemocí po válečných letech výrazně klesají.
Ano. Jak tedy můžete tvrdit, že se tato nemoc nyní vyskytuje častěji?
Ano, těchto nemocí přibývá, protože nejsou způsobovány jen infekcemi, nýbrž ve velké většině i otravou.
Už tehdy se to týkalo dětské obrny, že to byly pesticidy a herbicidy, DDT, které se používalo
nejen v zemědělství, ale také pro dezinfekci lidí.
A dnes máme tyto případy, kdy očkování může vést i ke Guillainovu-Barrého syndromu, k ochrnutí, k meningitidě,
které se dnes provádí po milionech ba i miliardách ročně po celém světě, a které taková onemocnění múže způsobovat.
Ale nejedná se o patogen, který to všechno způsobuje.
Ale zastánci očkování říkají, že DDT se stále používalo, a přesto případů onemocnění ubylo?
Ano, jak jsem řekl, případů ubylo jenom proto, že už se tak nenazývaly.
Ve statistikách je jasně vidět, že počet dalších onemocnění, jako je ochablá paralýza, Guillain-Barré a meningoencefalitida,
vzrostl ve stejném poměru, v jakém klesal počet případů obrny.
Jinými slovy, ve skutečnosti šlo jen o trik, jak nechat tuto nemoc zmizet..
Ale případů neubývá, spíše naopak. V následujících desetiletích - jak jsem již řekl - se tyto diagnózy
objevovaly mnohem, mnohem častěji než dříve.
Tohle zatajování diagnóz už dnes taky známe. Tak jsme to viděli u HIV-AIDS, zdá se, že podobné mechanismy vznikly
i tam a také u Covidu. To už nebyla chřipka, to byl už jen Covid.
Přesně tak, chřipka v Německu na tři roky úplně zmizela.
Taky i v jiných zemích, ale v Německu to byly tři roky, nejdéle ze všech.
A pak se najednou chřipka vrátila ve stejné míře, v jaké zmizel Covid.
A to ukazuje, že - a tím se vracíme k tématu historie očkování - stejný trik se ve skutečnosti používá již 300 let,
kdy se stejná nemoc znovu označuje a simuluje se její opětovný výskyt nebo vymizení.
Očkování se od počátku nesetkalo s příliš pozitivním přijetím ze strany obyvatelstva.
Řekli, že prý byly stížnosti a dokonce se to zrušilo.
Proč je podle vás tato idea – o které se dodnes píše v učebnicích – když si načtete internet -
stále největším vynálezem v dějinách medicíny?
Ano, to je velmi dobrá otázka, protože je to právě tak groteskní, že veškeré očkování, ať už to bylo to první očkování proti
neštovicím, nebo další proti kravským neštovicím, nebo později Pasteurovo a Kochovo očkování, bylo všechno možné,
jen ne úspěšné, a brzy se ukázalo, že to vlastně vůbec nefunguje.
A přesto se v tom i nadále pokračovalo, ale ono je vlastně nutné tento přístup obrátit a říci, že to nebyly žádné přínosy,
neboť výskyt škodlivých účinků byl nesporně důležitější.
Do diskuse pak musíte zapojit otázku snižování počtu obyvatel.
Opravdu očkování přispělo ke zlepšení zdravotního stavu obyvatelstva? Narodilo se díky tomu více lidí?
To se nedá říct o žádném očkování, ale docházelo k úmrtím a nemocem.
A pokud se dokonce přešlo k nucenému očkování proti vůli obyvatelstva, pak nezbývá než konstatovat,
že se tvrdilo, že značná část lidí si nemoc a i smrt vlastně přála.
Ale to je dost tvrdé obvinění. Máte pro to nějaký důkaz?
No, jinak bychom museli očkování zastavit.
Mnozí současníci v té době v různých dobách uváděli, že docházelo k hromadným úmrtím, že mnoho dětí
onemocnělo a následně zemřelo. To vše bylo ignorováno.
A pokud ignorujete všechna tato varovná znamení, jak jsme se nyní znovu přesvědčili v přímém přenosu
s Covid-19 - varovných znamení bylo dost.
Lékařům byly rozeslány červené dopisy, v nichž se uvádí, že tyto vakcíny neplní to, co mají, a mají vysoký rizikový potenciál.
A přesto to všechno bylo ignorováno.
A pokud to uděláte, pak mě opravdu nenapadá žádné jiné vysvětlení.
Mám takovou průběžnou otázku. Potřebujeme vůbec imunizaci?
To je také velmi dobrá otázka, která se na veřejnosti téměř nikdy neklade. I když je to vlastně zásadní otázka.
Očkování se považuje za samozřejmou součást zdraví.
Lidstvo však žilo bez očkování nejdéle a vůbec nevymřelo.
Naopak, máme za sebou více než 100 000 let nebo mnohem delší historii, kdy byl imunitní systém bombardován
různými toxiny, bakteriemi, viry, patogeny, na což se náš imunitní systém mohl připravit.
To znamená, že náš imunitní systém je dobře vycvičený a nepotřebuje žádný další trénink.
Na druhou stranu je třeba říci, že pokud do organismu vnášíme další toxiny, dochází k většímu zatížení imunitního systému.
Kromě toho se také snažíme společensky eliminovat toxiny z životního prostředí, jak jen je to možné.
A pokud jinak snižujeme množství toxinů v životním prostředí, proč do těla vnášíme další
toxiny v domnění, že díky tomu budeme zdravější?
To je ve skutečnosti již zcela chybný základní předpoklad z hlediska koncepce.
Ve své knize také uvádíte, že očkování se používá hlavně proti vzácným nemocem. Můžete to trochu více rozvést?
Ano, to dnes vidíme. Proti chřipce existuje očkování.
Existuje očkování proti neškodným dětským nemocem, jako jsou spalničky.
Ale kde je očkování proti tuberkulóze a malárii? Nedávno bylo jedno propagováno, které ovšem nefunguje.
Nemáme očkování proti norovirům, které se nyní znovu a znovu objevují ve školkách a školách v prostředí společného stravování.
Zastánci očkování by vlastně měli říkat, že to můžeme vyřešit velmi rychle, protože o očkování
něco víme a technologii očkování máme pod kontrolou.
A pokud z toho 150 let nic nebylo, je to vlastně přiznání, že princip očkování a technika očkování nefungují.
A pokud princip očkování skutečně nefunguje, pak je bezpečným vysvětlením to, že se očkování používá u nemocí, které nejsou
nijak zvlášť nebezpečné a které jsou stejně stále vzácnější.
Protože pak samozřejmě můžete pokles nemocí prohlásit za úspěch očkování.
Zatímco v případě nemocí, které jsou často nebezpečné, by se velmi rychle ukázalo, že neúčinné očkování
nepředstavuje žádnou pomoc. A proto se samozřejmě musí zastavit.
Druhou možností je, stejně jako v případě Covid-19, vzít si na paškál běžnou, ale obvykle neškodnou nemoc,
jako je chřipka, která je pak natolik běžná, že není patrná, ani když se očkování nepovede.
Protože podle zkušeností každého z nás se nemoci stejně opakují.
Myslím si však, že lidé projevili příliš malou schopnost kritiky, protože se měli neustále ptát,
když jsme byli očkováni, proč jsme znovu nemocní?
Po Covidu-19, po neštovicích se vždy stalo totéž: očkovaní lidé znovu onemocněli.
A pak se znovu a znovu objevovalo téma posilovačů (booster).
Ano, byla to vlastně vždy stejná strategie.
Pak se řeklo, tak jako v případě očkování proti neštovicím před 200 lety, že bude stačit
znovu přeočkovat, tedy opět žádná logika.
Pokud očkování nemělo žádoucí účinek jednou nebo dvakrát, proč by mělo mít žádoucí účinek potřetí nebo počtvrté?
Stejné by to bylo, kdybychom například na léčení infekce podali špatné antibiotikum,
pak bychom ho podruhé i potřetí podávali stále chybně.
Každý by pak tvrdil, že budeme muset nasadit jiné antibiotikum, protože to předtím bylo špatné.
Ale pokud jde o očkování, stále to opakujeme.
To je definice šílenství připisovaná Albertu Einsteinovi, který řekl, že šílenství je,
když se stále snažíte o něco, co nefunguje.
Ve své knize také píšete, že historie očkování je také historií neetických pokusů na lidech.
A Covid a tato zjevná injekce mRNA nebyla ničím jiným než pokusem na lidech.
Jinými slovy, tento politováníhodný vývoj není ničím novým?
Ano! To se často v historii očkování zamlčuje.
Ale když začneme znovu s očkováním proti neštovicím aplikací hnisu, pak to bylo tak, že jste tento hnis museli odněkud získat.
A tento hnis musel být vyprodukován nemocnými neštovicemi. Ale kdo by chtěl onemocnět neštovicemi?
Proto se vydali do dětských domovů, kde byla spousta dětí bez rodičů, které se nemohly bránit.
Jinými slovy, infekce neštovicemi vždy zajistily, že v sirotčincích byly děti s neštovicemi,
od kterých bylo možné vždy získat sekrety.
A aby se získal virový sekret, tak i při Jennerově očkování údajnými kravskými neštovicemi, které však ve skutečnosti
neexistovaly, byli sirotci opakovaně infikováni těmito neštovicemi - což byly v mnoha případech dokonce běžné
neštovice nebo i další patogeny, jako například syfilis.
Jinými slovy, v rané fázi jsme pracovali s lidmi jako s bioreaktory, tak jako nyní vyrábíme v bakteriálních nádržích
pomocí geneticky modifikovaných bakterií fragmenty mRNA.
A je třeba říci, že se v celém procesu změnilo jen málo.
No, pak by zastánci ohlásili protest a řekli by, ano, teď máme ty bakteriální nádrže, v nich jsou sterilní vyčištěné
bakterie, všechno je úhledně zabaleno do takových proteinových lipidových obalů a to zní přeci jenom mnohem lépe, že?
Ano, ale to taky není pravda, protože se brzy zjistilo - mimochodem to platí nejen pro vakcíny, ale také
pro potraviny - že mnoho potravin se dnes rovněž vyrábí s použitím geneticky modifikovaných bakterií.
Takže přátelé veganské stravy, kteří nyní místo hrachu raději jedí hrachový proteinový izolát: Ten se
nezískává z hrachu, ale z geneticky modifikovaných bakterií.
Takže teď jsou v těchto nádržích, kde v teplé a vlhké atmosféře produkují tyto proteiny - neboli vakcíny - a až
jich vyprodukují dostatek, může takříkajíc sklizeň začít.
Bakterie jsou však stále přítomné. A tyto bakterie nelze jednoduše odfiltrovat aby pak zmizely.
To by bylo časově velmi náročné, to se vůbec nedělá. Co tedy děláte?
Celý obsah nádrže se drtí, aby se zničily bakterie, ale jejich fragmenty se stále nacházejí v konečném produktu.
A zjistilo se i u vakcín s očkovací látkou mRNA, že obsahují mnoho těchto fragmentů, které mají
nejen bakteriální buněčnou stěnu, ale také svou vlastní DNA.
To znamená, že v konečném produktu se nachází cizí DNA a že očkovací látky neobsahují výlučně tuto vysoce pročištěnou mRNA.
Stejně jako tento fantomový patogen neštovic nebyl v žádné čisté formě obsažen ve vakcíně proti neštovicím.
Místo toho to byl hnis z neštovic, tedy odumřelé buňky, bakterie a nevím, co všechno ještě,
a ten se prostě vstříkne hluboko do tkáně.
A to je samozřejmě ublížení na zdraví cizími látkami, které musí způsobit problémy, to je prostě zcela jasné.
Vakcíny Covid tedy bez ohledu na RNA obsahují také všechny tyto cizorodé látky z bakterií a zatěžují náš imunitní systém.
Jsou tyto bakterie opravdu jen rozdrcené? Nic se nečistí?
Ano, určitě se snažíme tyto hrubé zbytky co nejvíce omezit.
Úplné snížení dnešní produkce v bakteriálních nádržích však ani není možné.
Je v něm prostě příliš mnoho cizích komponentů.
To drcení se koná, přiznalo se to dokonce i v průmyslových kruzích.
A pak mám ještě menší fragmenty. A jak je všechny dostanu z jednoho roztoku?
Mluvíme o nejmenších složkách, aniž bychom odfiltrovali můj skutečný konečný produkt, například tyto sekvence mRNA.
Selektivní eliminace těchto sekvencí mRNA, které by pak mohly být přidány do čistě sterilního nového roztoku,
je tedy technicky zcela nemožná. A proto jsou v něm cizí složky.
A tyto cizorodé složky, bez ohledu na to, zda je jich o něco více nebo méně, se dostanou
hluboko do tkáně. A to je činí zdraví nebezpečnými.
Mnoho lidí si neuvědomuje, že fragmenty mRNA, s nimiž přišla společnost BioNTech, neodpovídaly tomu,
co bylo součástí hromadné očkovací kampaně.
Ano. To bylo řečeno hned na začátku.
Myslím si však, že si málokdo uvědomil, že tyto fragmenty mRNA byly původně sestaveny synteticky, bez použití bakterií,
ale že tento způsob výroby je příliš složitý pro masový produkt.
A že po registraci přešli na výrobu bakterií v nádržích, ačkoliv tím došlo k výrazné změně celého výrobku, který by
musel projít novou certifikací, která se však již nekonala.
Velmi zajímavé. Vraťme se k příběhu o snižování počtu obyvatel.
Kdo by měl zájem na snížení počtu obyvatel?
Dalo by se to vidět opačně, více se vyrábí, platí se větší daně, bylo by praktičtější mít více poddaných než méně.
Je to tak, že těch, kdo určují společenské poměry a mají opravdu hodně peněz, je vždy jen málo do počtu.
A zbytek lidstva, z jehož bohatství oni žijí, je vždy mnohočetný.
A z toho mají samozřejmě ti máločetní strach.
Nyní tolerujeme, že jich je tolik, pokud je dokážeme dobře ovládat, například prostřednictvím vojenské převahy.
Pak ale nastanou situace, kdy se zjistí, že všechny ty lidi dole vlastně vůbec nikdo nepotřebuje.
Tak tomu bylo i po industrializaci s rostoucí automatizací.
Uvědomíte si, že k dosažení stejné produktivity nepotřebujete ve firmě tolik pracovníků.
A nyní se dokonce zcela otevřeně hovoří o tom, že v budoucnu už téměř nebudeme potřebovat žádné lidi,
protože vše bude automatizované.
A kromě toho jsou tu i humanoidní roboti, takže je tu vlastně až příliš mnoho lidí.
Je tedy poměrně jasné, že ti, kdo určují sociální podmínky, mají zájem na tom, aby se říkalo, že lidí je příliš mnoho.
Vlastně s tím musíme něco udělat, protože ti lidé, kteří tu jsou, musí být živeni, musí dostat něco k jídlu.
A právě před více než 200 lety zavedl jeden duchovní v Anglii termín "zbyteční jedlíci".
Aha, to se neobjevilo až teď? Ne, ne, ne, "zbyteční jedlíci" jsou tu už od dob pana Malthuse,
který už tehdy propagoval snižování obyvatelstva.
Protože podle něj hospodářský růst nikdy nemůže držet krok s běžným růstem obyvatelstva.
A proto je třeba něco udělat a on tehdy také například zcela otevřeně řekl, i když konkrétně nemluvil o očkování,
že se prostě musí zhoršit zdravotní podmínky lidí ve městech.
Uličky jsou užší, voda i vzduch špinavější a nemoci se o to již postarají..
Protože nechcete být viníkem a nechcete přímo zabíjet lidi.
Vždy je elegantnější, když prostě po nemoci zmizí.
To znamená, že existuje viník, který je v podstatě jen ... Ano, kterého nelze pohnat k odpovědnosti.
Ano. A mohl byste tedy říci, že celý tento vývoj směrem k umělé inteligenci, technokracii a transhumanismu souvisí s očkováním?
Ano, to je skutečně jasná souvislost.
To je také důvod, proč termín očkování pochází ze slova roubování. Jinými slovy, z modifikace jiných živých bytostí.
To vlastně vychází ze zahradnictví, kde se lidé snažili vypěstovat nové odrůdy ovoce a zeleniny roubováním.
A že chci očkovanou osobu také nějakým způsobem očkováním změnit.
První očkování proti neštovicím tedy také chápeme tak, že už nemohl dostat neštovice.
A to i v případě, že si chci vytvořit imunitu, tedy poměrně hluboký zásah.
To se sice nikdy nepovedlo, ale je to ambice.
Jinými slovy, vždy říkám, že očkovaná osoba má deficit a ten je třeba odstranit.
A to už je vlastně jasná součást a úvod do transhumanismu.
Zajímavé ovšem je, že to byla církev, kdo to propagoval.
Kteří, pokud věří své vlastní knize víry - Bibli, říkají, že vše bylo nakonec velmi dobré - stvoření. Proč tomu musíte pomáhat?
Ano, protože církev zjevně nevěří svému vlastnímu poselství.
Protože kdyby si opravdu myslela, že je po těch sedmi dnech všechno v pořádku, tak by se vlastně
žádné očkování a všechno dalšínemělo provádět.
Ale protože církev byla masivně pro toto očkování již před 300 lety a pak s Jennerem před 200 lety
a nyní znovu, ukazuje, že to říká:
"No, Ježíši, nakonec jsi nedopadl tak dobře. Musíme to tu trochu přepracovat."
A myslím si, že je naprosto fatální, pokud by se skutečně usilovalo o stvoření co nejdokonalejšího světa.
To je vlastně zrada vlastní církevní ideologie. Je to zcela nedůsledné.
A proto se také ukazuje, že církevní ideologie, která se často ohání láskou k bližnímu a božím stvořením a tím,
že musíme chránit naše životní prostředí, je zřejmě dost vyprázdněná. Protože jinak bych tohle všechno nesměl dělat.
A na druhé straně lidé většinou bez reptání tohle akceptují.
Také v době covidské krize se našlo pár lidí, kteří se proti tomu vzbouřili, ale nebylo jich příliš mnoho.
Co nadřízení nařídili nebo doporučili, to se prostě provedlo. Proč lidé k tomu nečinně přihlížejí?
Ano, většina lidí se nerozhoduje podle toho, zda je něco, co slyší, správné nebo špatné, ale podle toho,
zda to přichází shora nebo odněkud ze strany či zdola.
A to, co přichází shora, je víceméně akceptováno, protože jsme po staletí vždycky jsme měli absolutistickou feudální společnost
s autoritářskými rysy - s výjimkou krátkých období v Evropě – vždy bylo jasné, že kdo by se nějak
vzbouřil proti nařízením shora, tak by měl potíže.
To je vlastně jednoduchý a jasný důvod, proč se lidé tomu podvolují, ačkoliv fakta vždy ukazovala něco jiného.
A to zejména pokud jde o očkování, které se provádí již 300 let.
A to nejsou jen má lecjaká tvrzení, v dobových zprávách lze najít dokumenty, prokazující, že většina lidí o tom
nikdy nebyla přesvědčena, protože prostě viděli, co se stalo.
Viděli totiž negativní důsledky a že u každého očkování, které mělo sloužit jako ochrana, se zjistilo, že
očkovaní lidé, kteří se chtěli chránit, vždy zase onemocněli, stejně tak jako nyní u Covidu-19.
A máte pro diváky nějaké závěrečné prohlášení, co v této situaci dělat?
Ano, myslím, že byste se vždy měli řídit fakty. A neměli byste jen slepě věřit nějakým tvrzením, které které vám nařídili.
A obzvláště ty, které jsou šířeny s velkou propagandou.
A my všichni jsme to nyní museli zažít s Covidem-19, od rána do noci Covid a pak propaganda očkování.
Ale v posledních 300 letech to nebylo jinak.
Jinak by takové očkování tak dlouhou dobu nepřežilo.
Je to prostě příběh 300 let trvající propagandy.
A je prostým faktem, že čím horší je výrobek, tím hlasitěji se musí vychvalovat.
O to líp, že i Vy také zatroubíte na protest a vynesete na světlo, co se dálo v historii.
Každý si tu může vytvořit vlastní pohled na věc.
Děkuji vám, že jste si udělal čas na tento rozhovor.
Přeji vám vše nejlepší pro Vaši práci a Vaši novou knihu.
Moc Vám děkuji za přání.