Covid-19 byl pro mnoho lidí počátkem zásadní skepse vůči očkování.
Účinky byly zcela odlišné od těch, které uváděli výrobci, úřady a politici.
Ale věděli, že to není nic nového?
Příběh o pokusech o imunizaci se čte jako thriller.
Dnes je naším hostem detektiv.
Je vzděláním lékař, radiolog, historik medicíny a lékařský pedagog.
Již zhruba deset let se zabývá historickými archivy, psaním knih a přednáškami.
Vítejte ve studiu, doktore Gerde Reuthere.
Ano, zdravím.
Pane Reuthere, začněme názvem. Ve své nové knize píšete "300 let pokusů o imunizaci" .
Většina lidí si však vybaví dobrodince Edwarda Jennera a jeho úspěšné očkování proti
neštovicím v roce 1796. To je však teprve 230 let.
Takže očkování nakonec nevynalezl? Co s ním začalo? Kdo ho inicioval?
Ano, příběh očkování je často zkracován a začíná až Jennerem.
Možná také proto, že prvních 80 let bylo vlastně tak trochu propadákem.
Faktem je, že tradice snahy nakazit děti od útlého věku je tradicí starou několik století, i když nebyla invazivní.
Neporanili tedy kůži, ale použili například kusy oblečení na neštovice nebo se snažili nakazit děti
spalničkami při blízkém kontaktu ve věku, kdy měly neškodnou nemoc a byly pak doživotně imunní.
Na Blízkém východě, počínaje Řeckem a věštci a léčiteli všeho druhu, pravděpodobně žili lidé, kteří říkali:
"Ano, celou věc děláme společně s jakýmsi tetováním a nemocným lidem odebíráme trochu hnisu z neštovic, který
pak očkujeme dalším zdravým lidem, aby se stali imunními."
A to se rozšířilo nejen na Západě, jak je to líčeno v Anglii, kde se vždy oficiálně
začíná s očkováním, ale také ve východní Evropě.
Oficiální začátek na Západě je prostřednictvím manželky anglického velvyslance v Konstantinopoli,
která měla tuto metodu propagovat v Anglii v roce 1721.
A pak se to postupně rozmohlo, takže během následujících 80 let se tato invazivní infekce neštovicemi stále častěji prováděla v
Anglii, ale i na kontinentě, a přestože se 80 let šířila, byla v 19. století dokonce
zakázána, protože byla prostě životu nebezpečná.
A někdo, kdo se vědomě nakazil neštovicemi, mohl samozřejmě také trpět vážnou nemocí a zemřít.
A to byla vždycky jedna z komplikací, kterou jste museli říct, že ne každý a zdaleka ne všichni dostali neštovice.
A pokud se pak jen náhodně nakazil, byl usmrcen.
Na druhou stranu je vymýcení neštovic připisováno očkování jako velký úspěch. Co je na tom z historického hlediska pravdy?
Ano, na tom vlastně není nic špatného, protože nemoci nelze vymýtit. Ani jednu nemoc.
A v případě neštovic je také známo, že tato nemoc se v Evropě, severní Africe a na
Blízkém východě vyskytuje již nejméně 1000 let.
A taková nemoc se může vyskytovat častěji nebo méně často, ale nikdy zcela nezmizí, zejména
proto, že původ neštovic nebyl dodnes objasněn.
Virus neštovic tak vždy zůstával jakýmsi přízrakem.
A existují i další vysvětlení, která vedla k těmto nemocem podobným neštovicím.
To znamená, že tyto nemoci nelze skutečně vymýtit.
To bylo vysvětleno v roce 1980. Důvodem však bylo, že očkování proti neštovicím muselo být staženo ze scény.
Očkování proti neštovicím totiž v té době způsobilo poměrně vysoký počet úmrtí a těžkých postižení, přestože v Evropě a
Spojených státech amerických nebyly téměř žádné případy neštovic.
Rozdíl byl tak zjevný, že toto očkování muselo být skutečně přerušeno.
A aby nemuseli přiznat, že očkování bylo vlastně lékařskou chybou, řekli, že nemoc už
neexistuje, a pak už očkování nepotřebujeme.
Ale tentokrát z 18. století, jen hrůzostrašné popisy pacientů s neštovicemi, kteří se
pokryli puchýři a pak se bídně umučili k smrti.
Vy však říkáte, že tato nemoc byla známa již dříve. Bylo to tak vždycky?
Ano, vždy se jednalo o dětskou nemoc, a dokonce i v 17. a 18. století to byla především nemoc dětí a
mladistvých a především lidí, kteří žili v chudých poměrech.
A souvisí to s vlněnými látkami, vlněným oblečením a s tím, že lidé, kteří si jen zřídka nebo
vůbec nemohli vyměnit spodní prádlo, onemocněli.
Takzvané lepší kruhy vlastně neměly s neštovicemi téměř nic společného, a proto vůbec nikdy nehrozilo nebezpečí pro
obyvatelstvo, aby se musel dělat takový povyk kolem této nemoci neštovic a pak také kolem očkování proti neštovicím.
A je dost pamětníků, kteří popisují, že mezi dětmi a mladistvými vždy propukaly epidemie a občas v jejich důsledku nějaké dítě
zemřelo, ale nebylo to často, byla to spíše výjimka než pravidlo.
A hodně z toho prostě souviselo s celkovým zanedbáním, podvýživou, nedostatkem vitamínů a podobně.
To znamená, že pokud dítě zemřelo na neštovice, nemůžete tam jít a říct, že je to příčinná souvislost, že to má něco společného s
touto konkrétní nemocí, ale že je to celkový jev a hodně to souvisí se špatným celkovým stavem s velmi poškozeným
imunitním systémem postižených - většinou v důsledku podvýživy.
A přesto úspěch tohoto očkování proti neštovicím začal v královské rodině, v aristokratických kruzích. Jak to jde dohromady?
Ano, tehdy, v roce 1721, byla královská rodina v Anglii považována za vzorovou rodinu, protože v
té době bylo vzorové chování nesmírně důležité.
Jinými slovy, když špičky společnosti něco udělaly, zbytek společnosti - zejména střední třída, vyšší
střední třída - řekl: ano, my to vlastně musíme udělat také.
Protože udávají politický tón, budou se chovat správně i v jiných oblastech společnosti.
A to trvalo velmi dlouho. Takže i později, během očkování proti obrně v roce 1957, nechala anglická královna
Alžběta demonstrativně očkovat své dvě prvorozené děti - v té době své jediné děti - proti obrně.
Jinými slovy, toto vzorové chování bylo vždy zásadní metodou, jak něco propagovat a učinit to přijatelným pro širokou populaci.
Přijatelná však byla i díky tomu, že nemoc byla prezentována obzvlášť nebezpečným, obzvlášť dramatickým způsobem.
Dětská obrna byla právem obávanou nemocí. Děti se už nemohly postavit na nohy.
A pak proběhlo rozsáhlé masové očkování a dětská obrna skutečně zmizela. Nebylo už všechno řečeno?
Ne, faktem je, že obrna je velmi demonstrativní termín, a jak správně říkáte, je to termín, který byl
zvolen tak, aby byl spojen se strachem a panikou.
Ve skutečnosti je to však jen jedno slovo pro celou řadu onemocnění, která mohou vést k ochrnutí.
Existují tedy patogeny, bakterie nebo dokonce viry, chcete-li, které mohou u někoho způsobit například
ochablou paralýzu ruky nebo nohy, nebo v extrémních případech dokonce paralýzu dýchacích cest.
Existuje však spousta dalších toxinů. Známé jsou herbicidy a pesticidy, ale také kovy, jako je olovo, měď a rtuť.
Všechny tyto látky mohou v případě otravy vést k ochrnutí. Zvenčí je nelze rozeznat.
A proto je samozřejmě zcela mylné tvrdit, že existoval patogen a že tento patogen způsobil dětskou obrnu.
Pokud používáte termín obrna, pak jej musíte používat pro všechny příznaky ochrnutí a také pro otravu.
Proto je to dnes příznivější, lidé mluví jen o příznacích ochrnutí nebo například
Guillain-Barrého syndromu, ale už ne o dětské obrně.
A dětská obrna zmizela, protože se od tohoto termínu jednoduše upustilo a stejná nemoc se pak označovala jinak, například
slovy, která jsem právě zmínil, a také termínem meningitida.
A nyní se v USA přiznává, že se ročně vyskytne 30 000 až 50 000 případů meningitidy, což před dobou, kdy byla dětská
obrna široce propagována jako děsivá nemoc, vůbec neexistovalo.
V rozsahu, v jakém obrna zmizela, se pouze změnily termíny používané k popisu nemoci.
A na rozdíl od minulosti, kdy se říkalo, že dětská obrna je tak častá - ve skutečnosti bylo vždy jen několik tisíc
případů, a to i ve velkých zemích - máme nyní mnoho tisíc případů s podobnými příznaky, které jen nazýváme jinými jmény.
Je to tedy statistický podvod?
Ano, je to samozřejmě statistický podvod, protože tytéž případy onemocnění se jmenují jinak a nepřipouští se, že by
tyto nové názvy, které byly nalezeny, jako je meningoencefalitida nebo Guillain-Barré , dříve neexistovaly.
V minulosti by se však tyto nemoci musely pojmenovávat stejným způsobem a my bychom si uvědomili, že tyto
nemoci jsou dnes mnohem častější než před 50 nebo 100 lety.
Ale to budete muset vysvětlit znovu, protože křivky všech infekčních nemocí po válečných letech výrazně klesají.
Ano. Jak tedy můžete říci, že se nemoc zvýšila?
Ano, těchto nemocí přibývá, protože nejsou způsobeny jen infekcemi, zejména jen ve velmi
malé míře infekcemi, ale ve velké míře otravami.
Už tehdy se to týkalo dětské obrny, že to byly pesticidy a herbicidy, DDT, které se používaly nejen v
zemědělství, ale také u lidí, aby je pomohly dezinfikovat.
A dnes máme tyto případy, kdy očkování může vést i ke Guillainovu-Barrého syndromu, k ochrnutí, k meningitidě,
které se dnes podávají milionkrát ročně, miliardkrát po celém světě, a mohou tedy způsobit tento klinický obraz.
Nejedná se však o patogen, který dělá vše.
Ale zastánci očkování říkají, že DDT se stále používalo, a přesto případů onemocnění ubylo?
Ano, jak jsem řekl, případů ubylo jen proto, že už nebyly takto pojmenovány.
Ve statistikách je jasně vidět, že počet dalších onemocnění, jako je ochablá paralýza, Guillain-Barré a meningoencefalitida,
vzrostl ve stejném poměru, v jakém klesl počet případů.
Jinými slovy, ve skutečnosti šlo jen o šikovnou ruku, aby nemoc zmizela.
Případů však neubývá, naopak. V následujících desetiletích - jak jsem již řekl - se tyto
diagnózy staly mnohem, mnohem častějšími než dříve.
Toto zatajování diagnóz je dnes již také známé. Tak jsme to viděli u HIV-AIDS, zdá se, že podobné mechanismy vznikly i
tam a také u Covidu. Tam už nebyla chřipka, tam byl jen Covid.
Přesně tak, chřipka v Německu na tři roky úplně zmizela.
I v jiných zemích, ale v Německu po tyto tři roky obzvlášť dlouho.
A pak se najednou chřipka vrátila ve stejné míře, v jaké zmizel Covid.
A to ukazuje, že - a tím se vracíme k tématu historie očkování - stejný trik se ve skutečnosti používá již 300
let, kdy se stejná nemoc znovu označuje a simuluje se její opětovný výskyt nebo vymizení.
Očkování se od počátku nesetkalo s příliš pozitivním přijetím ze strany obyvatelstva.
Prý na něj byly stížnosti a dokonce byl zrušen.
Proč je podle vás tato myšlenka - která je dodnes v učebnicích - stále největším vynálezem v
dějinách medicíny, když si otevřete internet?
Ano, to je velmi dobrá otázka, protože je tak groteskní, že všechna očkování, ať už to bylo to první, očkování proti
neštovicím, nebo očkování proti kravským neštovicím, nebo pozdější Pasteurovo a Kochovo očkování, byla všechno,
jen ne úspěšná, ale brzy se ukázalo, že to celé nefunguje.
A přesto v tom pokračovali, a pak je vlastně nutné tento přístup obrátit a říci, že nemohlo jít o přínosy, protože
škodlivé účinky, které se objevily, byly zjevně důležitější.
Do diskuse pak musíte zapojit otázku snižování počtu obyvatel.
Opravdu očkování přispělo ke zlepšení zdravotního stavu populace? Narodilo se díky tomu více lidí?
To se nedá říct o žádném očkování, ale docházelo k úmrtím a nemocem.
A pokud dokonce přešli k nucenému očkování proti vůli obyvatelstva, pak nezbývá než konstatovat,
že nemoci a smrt si zjevně přála značná část lidí.
Ale to je dost tvrdé obvinění. Máte pro to nějaký důkaz?
No, jinak bychom museli očkování zastavit.
Mnozí současníci v té době v různých dobách uváděli, že docházelo k hromadným úmrtím, že mnoho dětí
onemocnělo a následně zemřelo. To vše bylo ignorováno.
A pokud ignorujete všechna tato varovná znamení, jak jsme se nyní znovu přesvědčili v přímém
přenosu s Covid-19 - varovných znamení bylo dost.
Lékařům byly rozeslány červené dopisy, v nichž se uvádí, že tyto vakcíny neplní to, co mají, a mají vysoký
rizikový potenciál. A přesto to všechno bylo ignorováno.
A pokud to uděláte, pak mě opravdu nenapadá žádné jiné vysvětlení.
Mám takovou mezitímní otázku. Potřebujeme vůbec očkování?
To je také velmi dobrá otázka, která se na veřejnosti téměř nikdy neklade. I když je to vlastně zásadní otázka.
Očkování se považuje za samozřejmou součást zdraví.
Lidstvo však žilo bez očkování nejdéle a vůbec nevymřelo.
Naopak, máme za sebou více než 100 000 let nebo mnohem delší historii, kdy byl imunitní systém
bombardován různými toxiny, bakteriemi, viry, patogeny, na což se náš imunitní systém připravil.
To znamená, že náš imunitní systém je dobře vycvičený a nepotřebuje žádný další trénink.
Na druhou stranu je třeba říci, že pokud do organismu vnášíme další toxiny, dochází k většímu zatížení imunitního systému.
Kromě toho se také snažíme společensky eliminovat toxiny z životního prostředí, jak jen je to možné.
A pokud jinak snižujeme množství toxinů v životním prostředí, proč do těla vnášíme další
toxiny v domnění, že díky tomu budeme zdravější?
To je ve skutečnosti již zcela chybný základní předpoklad z hlediska koncepce.
Ve své knize také uvádíte, že očkování se používá hlavně proti vzácným nemocem. Můžete to trochu více rozvést?
Ano, to dnes vidíme. Proti chřipce existuje očkování.
Existuje očkování proti neškodným dětským nemocem, jako jsou spalničky.
Ale kde je očkování proti tuberkulóze a malárii? Nedávno bylo propagováno jedno, které nefunguje.
Nemáme očkování proti norovirům, které se nyní znovu a znovu objevují ve školkách a
školách prostřednictvím společného stravování.
Zastánci očkování by vlastně měli říkat, že to můžeme vyřešit velmi rychle, protože o očkování
něco víme a technologii očkování máme pod kontrolou.
A pokud z toho 150 let nic nebylo, je to vlastně přiznání, že princip očkování a technika očkování nefungují.
A pokud princip očkování skutečně nefunguje, pak je bezpečným vysvětlením to, že se očkování používá u nemocí, které nejsou
nijak zvlášť nebezpečné a které jsou stejně stále vzácnější.
Protože pak samozřejmě můžete pokles nemocí prohlásit za úspěch očkování.
Zatímco v případě nemocí, které jsou často nebezpečné, by se velmi rychle ukázalo, že očkování selhalo,
pokud je neúčinné. A tomu je samozřejmě třeba zabránit.
Druhou možností je, stejně jako v případě Covid-19, vzít si na paškál běžnou, ale obvykle neškodnou nemoc,
jako je chřipka, která je pak natolik běžná, že není patrná, ani když se očkování nepovede.
Protože podle zkušeností každého z nás se nemoci stejně opakují.
Myslím si však, že lidé projevili příliš malou schopnost kritiky, protože se měli neustále ptát,
když jsme byli očkováni, proč jsme znovu nemocní?
Po Covidu-19, po neštovicích se vždy stalo totéž: očkovaní lidé znovu onemocněli.
A pak se znovu a znovu objevovalo téma posilovačů.
Ano, byla to vlastně vždy stejná strategie.
Bylo pak řečeno, že i v případě očkování proti neštovicím před 200 lety, pak stačí přeočkovat, kde opět logika neexistuje.
Pokud očkování nemělo žádoucí účinek jednou nebo dvakrát, proč by mělo mít žádoucí účinek potřetí nebo počtvrté?
Stejné by to bylo, kdybychom například na infekci podali špatné antibiotikum, pak
bychom ho podruhé a potřetí podali stále špatně.
Všichni by řekli, že budeme muset dát jiné antibiotikum, protože to bylo špatné.
Ale pokud jde o očkování, stále to opakujeme.
To je definice šílenství připisovaná Albertu Einsteinovi, který řekl, že šílenství je,
když se stále snažíte o něco, co nefunguje.
Ve své knize také píšete, že historie očkování je také historií neetických pokusů na lidech.
A Covid a tato zjevná injekce mRNA nebyla ničím jiným než pokusem na lidech.
Jinými slovy, tento politováníhodný vývoj není ničím novým?
Ano! To se často skrývá v příběhu o očkování.
Ale když začneme znovu s očkováním proti neštovicím prostřednictvím hnisu, pak to bylo
tak, že jste tento hnis museli odněkud získat.
A tento hnis musel být vyprodukován nemocnými neštovicemi. A kdo by chtěl být nemocný neštovicemi?
Proto se vydali do dětských domovů, kde byla spousta dětí bez rodičů, které se nemohly bránit.
Jinými slovy, infekce neštovicemi vždy zajistily, že v sirotčincích byly děti s
neštovicemi, od kterých bylo možné vždy získat sekrety.
A to se dělo i při Jennerově očkování údajnými kravskými neštovicemi, které ve skutečnosti neexistovaly, a to tak, že
sirotci byli opakovaně infikováni těmito údajnými kravskými neštovicemi - což byly v mnoha případech
pouze neštovice nebo dokonce jiné patogeny, jako například syfilis -, aby měli tento sekret.
Jinými slovy, v rané fázi jsme pracovali s lidmi jako s bioreaktory, stejně jako nyní vyrábíme tyto fragmenty mRNA v
bakteriálních nádržích, geneticky modifikovaných bakteriích.
A je třeba říci, že se v celém procesu změnilo jen málo.
No, pak by zastánci namítli a řekli by, ano, teď máme ty bakteriální nádrže, v nich jsou sterilní vyčištěné
bakterie, všechno je pak úhledně zabaleno v takových proteinových lipidových obalech a to zní mnohem lépe, že?
Ano, ani to není pravda, protože to muselo být zjištěno brzy - mimochodem to platí nejen pro vakcíny, ale také
pro potraviny, protože mnoho potravin se dnes vyrábí také s použitím geneticky modifikovaných bakterií.
Takže přátelé veganské stravy, kteří nyní místo hrachu raději jedí hrachový proteinový izolát: Ten se
nezískává z hrachu, ale z geneticky modifikovaných bakterií.
Nyní jsou v těchto nádržích, kde v teplé a vlhké atmosféře produkují tyto proteiny - neboli vakcíny - a až
jich vyprodukují dostatek, můžete je takříkajíc sklidit.
Bakterie jsou však stále přítomny. A tyto bakterie nelze jednoduše odfiltrovat a zmizí.
To by bylo časově velmi náročné, to se vůbec nedělá. Co tedy děláte?
Celý obsah nádrže je rozdrcen, takže bakterie jsou zničeny, ale fragmenty těchto bakterií jsou obsaženy v konečném produktu.
A to bylo zjištěno i u vakcín s mRNA, které obsahují mnoho těchto fragmentů, a že tyto bakterie
obsahují nejen buněčnou stěnu, ale také vlastní DNA.
To znamená, že v tomto konečném produktu je obsažena cizí DNA a že vakcíny neobsahují pouze tuto vysoce přečištěnou mRNA.
Stejně jako tento fantomový patogen neštovic nebyl v žádné čisté formě obsažen ve vakcíně proti neštovicím.
Místo toho to byl hnis z neštovic, tedy odumřelé buňky, bakterie a nevím, co všechno
ještě, a ten se prostě vstříkne hluboko do tkáně.
A to je samozřejmě tělesné zranění s cizími látkami, které musí způsobit problémy, a to je prostě zcela jasné.
Vakcíny Covid tedy bez ohledu na RNA obsahují také všechny tyto cizorodé látky z bakterií a zatěžují náš imunitní systém.
Jsou tyto bakterie opravdu jen rozdrcené? Nic se nečistí?
Ano, určitě se snažíme tyto hrubé zbytky co nejvíce omezit.
Úplné snížení dnešní produkce v bakteriálních nádržích však ani není možné.
Je v něm prostě příliš mnoho cizích komponentů.
Tato skartace probíhá, jak bylo přiznáno, dokonce i v průmyslových kruzích.
A pak mám ještě menší fragmenty. A jak je všechny dostanu z jednoho roztoku?
Mluvíme o nejmenších složkách, aniž bychom odfiltrovali můj skutečný konečný produkt, například tyto sekvence mRNA.
Selektivní eliminace těchto sekvencí mRNA, které by pak mohly být přidány do čistě sterilního nového roztoku, je
tedy technicky zcela nemožná. A proto jsou v něm cizí složky.
A tyto cizorodé složky, bez ohledu na to, zda je jich o něco více nebo méně, se dostanou
hluboko do tkáně. A to je činí zdraví nebezpečnými.
Mnoho lidí si neuvědomuje, že fragmenty mRNA, s nimiž přišla společnost BioNTech, neodpovídaly
tomu, co bylo součástí hromadné očkovací kampaně.
Ano. To bylo řečeno hned na začátku.
Myslím si však, že si málokdo uvědomil, že tyto fragmenty mRNA byly původně sestaveny synteticky, bez použití bakterií, ale
že tento způsob výroby je příliš složitý pro masový produkt.
A že po schválení přešli na výrobu bakteriálních nádrží, přestože by se celý výrobek výrazně změnil a pro
schválení by byla nutná nová certifikace, což se jim nepodařilo.
Velmi zajímavé. Vraťme se k příběhu o snižování počtu obyvatel.
Kdo by měl zájem na snížení počtu obyvatel?
Viděli byste to opačně, více se vyrábí, více se platí daně, bylo by praktičtější mít více subjektů než méně.
Je to tak, že ti, kdo určují společenské vztahy, ti, kdo mají hodně peněz, jsou vždy jen někteří.
A zbytek lidí, z jejichž bohatství žijí, je vždy velký.
A to samozřejmě vyvolává strach u několika málo lidí.
Nyní tolerujeme, že jich je tolik, pokud je dokážeme dobře ovládat, například prostřednictvím vojenské převahy.
Pak ale nastanou situace, kdy si uvědomíte, že všechny ty lidi dole vlastně nepotřebujete.
Tak tomu bylo i po industrializaci s rostoucí automatizací.
Uvědomíte si, že k dosažení stejné produktivity nepotřebujete ve firmě tolik pracovníků.
A nyní se dokonce zcela otevřeně hovoří o tom, že v budoucnu už téměř nebudeme potřebovat
žádné lidi, protože vše bude automatizované.
A pak jsou tu humanoidní roboti, takže je tu vlastně až příliš mnoho lidí.
Je tedy poměrně jasné, že ti, kdo určují sociální podmínky, mají zájem na tom, aby se říkalo, že lidí je příliš mnoho.
Vlastně s tím musíme něco udělat, protože ti lidé, kteří tam jsou, potřebují také dostat najíst, potřebují také něco jíst.
A právě před více než 200 lety zavedl jeden duchovní v Anglii termín "zbyteční jedlíci".
Aha, to se neobjevilo až teď? Ne, ne, ne, "zbyteční jedlíci" jsou tu už od dob pana Malthuse,
který už tehdy propagoval snižování populace.
Protože podle něj hospodářský růst nikdy nemůže držet krok s běžným růstem populace.
A proto je třeba něco udělat a on tehdy také například zcela otevřeně řekl, i když se konkrétně
nevyjádřil ve prospěch očkování, že prostě musíme zhoršit podmínky ve městech, kde lidé žijí.
Uličky jsou užší, voda špinavější, vzduch špinavější a pak se o to postarají nemoci.
Protože nechcete být viníkem a nechcete přímo zabíjet lidi.
Vždy je elegantnější, když prostě zmizí kvůli nemoci.
To znamená, že máte viníka, který je v podstatě jen ... Ano, který nemůže nést odpovědnost.
Ano. A mohl byste tedy říci, že celý tento vývoj směrem k umělé inteligenci, technokracii a
transhumanismu souvisí s tímto příběhem o očkování?
Ano, to je skutečně jasná souvislost.
To je také důvod, proč termín očkování pochází ze slova roubování. Jinými slovy, z modifikace jiných živých bytostí.
To vlastně vychází ze zahradnictví, kde se lidé snažili vypěstovat nové odrůdy ovoce a zeleniny roubováním.
A že chci očkovanou osobu také nějakým způsobem očkováním změnit.
První očkování proti neštovicím tedy také chápeme tak, že už nemohl dostat neštovice.
A to i v případě, že si chci vytvořit imunitu, tedy poměrně hluboký zásah.
Toho nikdy nebylo dosaženo, ale je to tvrzení.
Jinými slovy, vždy říkám, že očkovaná osoba má deficit a ten je třeba odstranit.
A to už je vlastně jasná součást a úvod do transhumanismu.
Zajímavé ovšem je, že to byla církev, kdo to propagoval.
Kteří, pokud věří své vlastní knize víry - Bibli, říkají, že vše bylo nakonec velmi dobré - stvoření. Proč tomu musíte pomáhat?
Ano, protože církev zjevně nevěří svému vlastnímu poselství.
Protože kdyby si opravdu myslela, že je po těch sedmi dnech všechno v pořádku, tak bych
vlastně nesměla dělat očkování a další věci.
Ale protože církev byla masivně pro toto očkování již před 300 lety a pak s Jennerem před
200 lety a nyní znovu, ukazuje, že to říká:
"No, Ježíši, nakonec jsi nedopadl tak dobře. Musíme to tu trochu přepracovat."
A myslím si, že to je naprosto fatální, pokud bys skutečně usiloval o něco jiného a předpokládal co
nejdokonalejší svět, který by stvořitel stvořil.
To je vlastně zrada vlastní církevní ideologie. Je to zcela nedůsledné.
A proto se také ukazuje, že církevní ideologie, která se často ohání láskou k bližnímu a stvoření a tím, že musíme
chránit naše životní prostředí, je zřejmě dost prázdná. Protože jinak bych tohle všechno nemohl dělat.
A na druhé straně si lidé většinou nestěžují.
I v době Covidské krize se našlo pár lidí, kteří se proti ní vzbouřili, ale nebylo jich mnoho.
Co bylo nařízeno nebo doporučeno nadřízenými, bylo jednoduše provedeno. Proč se lidé dívají na nezúčastněné?
Ano, většina lidí se nerozhoduje podle toho, zda je něco, co slyší, správné nebo špatné, ale podle toho,
zda to přichází shora nebo odněkud ze strany či zdola.
A to, co přichází shora, je víceméně akceptováno, protože v průběhu staletí - vždycky jsme měli feudální společnost,
absolutistickou společnost, autoritářskou společnost, s výjimkou krátkých období v Evropě - bylo jasné, že pokud se
nějak vzbouříte proti nařízením shora, dostanete se do problémů.
To je vlastně jednoduchý a jasný důvod, proč lidé utíkají, protože fakta vždy ukazovala něco jiného.
A to zejména pokud jde o očkování, které se prokazuje již 300 let.
A to nejsou jen má tvrzení, ale z dobových zpráv můžete vidět, že většina lidí o tom nikdy nebyla
přesvědčena, protože prostě viděli, co se stalo.
Konkrétně se setkali s negativními důsledky a u každého z těchto očkování, které bylo slibováno jako ochrana,
zjistili, že očkovaní lidé, kteří se chtěli chránit, vždy onemocněli, stejně jako nyní opět u Covidu-19.
A máte pro diváky nějaké závěrečné prohlášení, co v této situaci dělat?
Ano, myslím, že byste se vždy měli řídit fakty. A neměli byste jen slepě věřit věcem, které jsou nařízeny shora.
A zvláště pokud jsou šířeny s velkou propagandou.
A my všichni jsme to nyní museli zažít s Covidem-19, od rána do noci Covid a pak propaganda očkování.
Ale v posledních 300 letech se to nijak nezměnilo.
Jinak by toto očkování nepřežilo tak dlouho.
Je to prostě příběh 300 let trvající propagandy.
A je prostým faktem, že čím horší je výrobek, tím hlasitěji se musí troubit.
Tím lépe, že také zatroubíte do protitrubky a vynesete tyto věci na světlo, jak tomu bylo v historii.
Každý si může vytvořit vlastní názor.
Děkuji vám, že jste si udělal čas na tento rozhovor.
Přeji vám hodně štěstí ve vaší práci a ve vaší nové knize.
Děkuji mnohokrát.