Systémová propaganda se nezastaví u našich nejmladších.
Média a vzdělávací instituce se již před desetiletími v rámci "Beutelsbašského konsensu" shodly na tom, že děti a mladí lidé by
neměli být ve vzdělávání přemáháni, protežováni nebo ovlivňováni.
Tyto zásady však byly dlouho ignorovány.
Peter Petzl, mnohonásobný autor, konzultant v oblasti managementu, kouč a trenér, rozebírá manipulaci s
dětmi a mladými lidmi na odstrašujících příkladech ze světa dětských knih a pořadů veřejnoprávní televize.
Rozhovor s ním vede Stefan Magnet z "Auf 1" v rubrice Weltenwandel.
Kla.TV pro vás shrnula některé "zajímavosti".
Před téměř 50 lety byl na historické konferenci v Bádensku-Württembersku "Beutelsbašský
proces" formulován tzv. "Beutelsbašský konsensus".
V Beutelsbachu se sešli přední odborníci a didaktici z oblasti politického vzdělávání, aby našli společné základy pro vzdělávací
praxi a položili základy pro to, jak posílit politickou výchovu příští generace a ochránit ji před indoktrinací a propagandou.
Tato konference byla uspořádána s cílem najít řešení silné stranicko-politické polarizace mládeže v politickém vzdělávání,
která byla posílena důsledky studentské "revolty" v roce 1968 a následnými teroristickými aktivitami radikalizovaných skupin.
Státní agentura pro občanské vzdělávání se ocitla pod tlakem příslušných vlád, které ji chtěly instrumentalizovat.
Konsensus stanovil tři zásady pro výuku politiky:
I. Zákaz ovládání:
Není dovoleno žáka zaskočit - ať už jakýmkoli způsobem - ve smyslu žádoucích názorů, a tím
mu zabránit v "získání samostatného úsudku".
Přesně tady je hranice mezi politickým vzděláváním a indoktrinací.
Indoktrinace je však neslučitelná s rolí učitele v demokratické společnosti a s cílem žákovy dospělosti.
2. spor:
To, co je kontroverzní ve vědě a politice, se musí jevit kontroverzní i ve třídě.
Tento požadavek úzce souvisí s výše uvedeným požadavkem.
Protože pokud se ignorují různé názory, možnosti, nediskutuje se o alternativách, je cesta k indoktrinaci nastoupena.
Otázkou je, zda by učitel neměl mít i funkci korektivní, tj. zda by neměl zejména zdůrazňovat názory a alternativy, které
jsou žákům (a dalším účastníkům politického vzdělávání) vzhledem k jejich politickému a sociálnímu zázemí cizí.
3.orientace studentů:
Studenti musí být schopni analyzovat politickou situaci a své vlastní zájmy a hledat způsoby a
prostředky, jak politickou situaci ovlivnit ve vlastním zájmu.
Ještě jednou shrnuto, jde o:
Zaprvé zákaz přetěžování, aby žákovi nebylo bráněno ve vytvoření vlastního názoru.
Za druhé, zohlednění kontroverzních, protichůdných postojů, což znamená, že musí být prezentován hlas protistrany.
A v neposlední řadě mediální gramotnost, tj. schopnost studentů analyzovat politickou situaci (ale i její obecnou
prezentaci) a vlastní zájmy a ovlivňovat je ve vlastním zájmu.
V naší mediální krajině taková podpora není, naopak.
Pan Petzl uvádí příklady, nad kterými se rodičům a prarodičům tají dech.
Na pultech se objevují ty nejnemravnější knihy o sexuální výchově. Příkladem je kniha "Wuschelkopf und
Pupspopo", doporučovaná od 18 měsíců věku, plná malých dvířek k otevření s různými genitáliemi za nimi.
Jedná se o snímky, které není dovoleno vysílat v televizi v běžných vysílacích časech, protože jinak hrozí věkové omezení.
Při bližším pohledu si čtenář uvědomí: Nejedná se o dětské učení o částech těla, ale o manipulaci směrem k transgenderu.
"Dívka se dívá mezi roztažené nohy něčeho, o čem si myslí, že je to jiná dívka - ale pak jsou tam vidět mužské genitálie.
Pak si kladu otázku: Je nutné takto působit na nejmenší děti?"
Podle společnosti Magnet probíhají přípravy na transoperaci.
Děti jsou nejen zmatené, když se hned od začátku setkají s různorodostí a 100 pohlavími.
Stávají se také zásadně nejistými a otevírají se možnosti, že s nimi není něco v pořádku.
Díky tomu jsou přístupné pro lékařské zákroky a operace, poznamenávají oba respondenti.
Podle Magneta a Petzla zábavní průmysl směřuje k "agendě probuzení".
Ať už jde o klasické pohádky, které Disney+ násilně přepracovává a které nyní obsahují veškerý "trans humbuk", nebo o
Sněhurku a Malou mořskou vílu, které nyní musí být tmavé pleti.
Stejně tak i další streamovací služby, jako je Netflix, hlásají, že dětské pořady jsou stejně probuzené.
Zajímavé je, že její investorská skupina "Capital Research Global Investors" investuje jednou
rukou do Netflixu a druhou do léků proti pubertě.
Náhoda? Nebo to odhaluje koloběh peněz?
Když po tomto veřejném zjištění vypukly na sociálních sítích protesty a lidé veřejně zveřejnili, že
Netflix ruší, cena akcií Netflixu na burze prudce klesla.
Je zřejmé, že rodiče a prarodiče přece jen nechtějí nechat své děti vidět obsah woken.
Proč je však stále nekontrolovanou součástí učebních osnov?
Veřejnoprávní vysílací organizace jsou aktivní také na sociálních sítích, kde se bez jakékoliv kontrolní
autority věnují nechráněnému a extrémně polarizujícímu vytváření názorů, upozorňují Magnet a Petzl.
Například bylo zveřejněno video kritizující bývalého kancléře Scholze, který nechtěl vyslat německé
rakety Taurus do rusko-ukrajinského konfliktu, protože by to zhoršilo politickou situaci.
V příspěvku jste mohli vidět miniaturní válečné stroje s očima jako klubka a animovanými ústy, které - podle svého
skutečného účelu - raději vyrazí, než aby nečinně přihlížely.
Tento pořad tehdy přinesl ZDF mnoho kritiky.
Extrémním rámováním navíc nejsou manipulováni pouze mladí lidé:
V mnoha opakujících se, barevných propagandistických scénářích je "schopnost bránit se" také chutná.
Německá obranyschopnost byla po dlouhá léta odmítána.
Němci byli takříkajíc "bezzubí" na všech úrovních: dokonce i sportovci byli podezříváni z toho, že jsou
staří pravicoví radikálové, jen proto, že trénovali.
V roce 2022 se kolem Corony paradoxně změnil postoj z obvyklého "Nikdy více válku" na "Vytváření míru zbraněmi".
V dnešních propagandistických scénářích se toto jazykové bičování hodí spíše opačně, a proto se také prosazuje.
Vzhledem k neustálému bombardování určitými "kádrovacími" výrazy jako "Putinversteher", "nebezpečí zprava", "boj proti pravici",
"popírači klimatu" a "odvážní aktivisté" je zřejmé, že se u vnímavých mladých lidí
postupně vytváří určitý vnitřní postoj, říká Petzl.
Ať už jde o vulgární učebnice sexuální výchovy, a to už od kojeneckého věku, nebo o nátlak a vyvolávání strachu u
nejmladších prostřednictvím klimatických změn, za které jsou údajně zodpovědní, nebo o programy proti nežádoucím politickým
stranám a polarizační vliv na sociálních sítích: všude se vštěpuje specifický morální postoj se základním plánem.
A paradoxně to vede k radikálnímu posunu hodnot, který je v rozporu s vysoce oceňovaným Beutelsbachovým konsenzem.
"Tato nátlaková taktika, taktika strachu, neustálé přenášení toho, co je prezentováno i ve světě dospělých... má to svůj systém."
Skutečná mediální gramotnost vlastně znamená naučit se rozlišovat mezi hlasem a protihlasem.
Problém s výukou mediálních dovedností ve školách a školství je však následující:
Jiný hlas je kategoricky nepřípustný a pravdu mají vždy jen údajná mainstreamová média!
Jak tomu říkáte...? Správně, to není mediální gramotnost, to je propaganda!
Ujasněme si, že se zde uplatňují dvojí standardy.
Beutelsbašský konsenzus se jasně staví proti propagandě a indoktrinaci.
Zdá se však, že v mainstreamových médiích a ve školství platí jiná pravidla.
Jsou záměrně používány jako propagandistický nástroj k řízení změn ve světě.
Ale jak jste viděli, protest rodičů a prarodičů by mohl celou věc také zmařit.
Například ZDF a "logo!" se musely veřejně omluvit a smazat svůj válečný obsah.
Zůstaňte s námi!