Vážení diváci! Co se vám vybaví, když slyšíte UNESCO?
Určitě se vám už také stalo, že jste při delším výletu nebo na dovolené na dálnici zjistili, že je tam mnoho
značek UNESCO, které odkazují na památky světového dědictví.
„Člověk by si mohl myslet, že mají ‚nohu ve dveřích‘ snad na každém krásném místě na světě,“
V Německu je v současné době 54 památek světového dědictví (stav k roku 2026), Itálie je s 60 památkami
světovým lídrem. Ve Švýcarsku je jich 13 a Rakousko jich má 12.
UNESCO však neznamená jen označení krásných výletních cílů u dálnice.
Jedná se o mocná organizaci OSN, která má celosvětový vliv na oblast vzdělávání, vědy a kultury.
Podle vlastních slov se také angažuje v boji za mír.
Například v roce 2023 byla bývalá německá kancléřka Angela Merkelová v Pobřeží slonoviny oceněna Mírovou cenou UNESCO .
Mezinárodní porota zdůvodnila udělení ceny pochvalnými slovy.
„Všichni členové poroty byli dojatí jejich odvážným rozhodnutím přijmout v roce 2015 více než 1,2 milionu
uprchlíků, zejména ze Sýrie, Iráku, Afghánistánu a Eritreje.
(...) To je odkaz, který po sobě zanechává."
Krásný odkaz, s jehož následky se musí vypořádat lid! Ale to ještě není vše.
UNESCO jen několik let po přílivu uprchlíků – a s ním spojeném fiasku – kritizovalo mezinárodní společenství za to, že
nevyvíjí „výrazně větší úsilí o integraci dětí uprchlíků do škol“, a to přesto, že všude chybí učitelé pro vlastní národ.
Když už jsme u učitelů: UNESCO má a chce ovlivňovat i oblast vzdělávání.
Na konci roku 2022, krátce před koncem „Covidové pandemie“, uspořádalo UNESCO sympozium s názvem „Boj
proti konspiračním teoriím prostřednictvím vzdělávání“.
V rámci této akce představila organizace OSN novou zprávu, „ podle níž konspirační teorie způsobují ‚značné škody‘ .
Kromě toho „konspirační teorie podporují a posilují škodlivé myšlenkové vzorce a exkluzivní světové názory“. Dále prý
snižují důvěru ve veřejné instituce a vědecká pracoviště.
„To by mohlo lidi dohnat k násilí nebo k tomu, že nebudou chtít snížit svou ekologickou stopu “.
Takto citoval server Epoch Times v září 2022 zaměstnance OSN.
V centru globálního programu zaměřeného na boj proti „konspiračním“ myšlenkám a
teoriím ve školství stáli učitelé a školy.
Audrey Azoulayová, tehdejší generální ředitelka UNESCO, říká: „Učitelé po celém světě by měli být lépe
školeni v tom, jak ve výuce bojovat proti konspiračním teoriím, aby je mohli lépe vyvracet.“
Zpráva „Jak zacházet s konspiračními teoriemi: Co musí učitelé vědět“ obsahovala několik
strategií pro boj proti konspiračním teoriím.
V něm byli učitelé poučeni, aby se obrátili na vedení školy a vedli „zprostředkovatelský rozhovor s rodiči“,
pokud by žáci pod vlivem rodičů věřili určitým teoriím.
Pokud by žáci vyjádřili obavy ohledně očkování proti COVID-19, měli by jim učitelé vysvětlit, že bezpečnost vakcíny je vědecky
prokázána a že očkování je důležité pro potlačení pandemie.
V některých případech, kdy se konspirační teorie údajně týkají nenávisti nebo diskriminace, by učitelé měli žáky
nahlásit „ochranným orgánům nebo bezpečnostním složkám“.
– Není to snad nebezpečné prohlášení namířené proti všem kriticky smýšlejícím či zvídavým lidem?
V souladu se svým mezinárodním posláním v oblasti vzdělávání, které jí bylo svěřeno OSN, se UNESCO v současné
době velmi intenzivně snaží mimo jiné prostřednictvím osvěty zachránit svět před „klimatickým kolapsem“.
Abychom uvedli jen jeden příklad, jednou z těchto snah jsou kurzy UNESCO o klimatu určené pro žáky od 13
let, jejichž cílem je zvýšit povědomí o ochraně klimatu.
Bloger Norbert Häring na svém webu popisuje, jak se tato osvěta ukazuje jako mimořádně manipulativní, že se ve školách doslova
šíří strach a že prostřednictvím negativní klimatické propagandy se využívají vědecky neopodstatněné „důkazy“ k
tomu, aby se teenagerům klimatická změna prezentovala jako na ně čekající hrozivá katastrofa.
Vícero modulů kurzu UNESCO o klimatu má za cíl vyvolat u dětí pocity viny prostřednictvím děsivých scénářů.
Lidé, kteří kriticky vystupují proti všeobecné klimatické hysterii, jsou vykreslováni jako „klimatickí odpadlíci“.
Rodiče a další dospělí jsou stigmatizováni jako „klimatologičtí hříšníci“, zatímco
skuteční „klimatologičtí vrazi“ nejsou ani zmíněni.
Kla.TV se tímto tématem již podrobně zabývala například v pořadu „Aktuality pro Gretu – skuteční zabijáci klimatu“.
Ale dost už těch úvodních příkladů.
Podívejme se tedy na UNESCO trochu blíže – co to vlastně je, kteří zakladatelé ji formovali, jaké cíle údajně sleduje
a jaké činy však ve skutečnosti vypovídají o něčem jiném:
Co je oficiálním posláním UNESCO?
Zkratka UNESCO znamená „United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization“.
Je to organizace OSN pro vzdělání, vědu a kulturu.
Byla založena na základě Charty OSN, která byla přijata v dubnu 1945 v San Franciscu.
Její zakládající smlouva byla podepsána 16. listopadu 1945 v Londýně 37 státy a vstoupila v
platnost 4. listopadu 1946 po ratifikaci 20 státy.
Podporou mezinárodní spolupráce v oblasti vzdělávání, vědy, kultury a komunikace má UNESCO přispívat k
odstraňování chudoby, k podpoře udržitelného rozvoje, k zachování míru a bezpečnosti a k mezikulturnímu dialogu.
Vodítkem pro tuto činnost UNESCO je Globální agenda 2030 Organizace spojených národů.
UNESCO je jedinou organizací OSN, která disponuje celosvětovou sítí národních komisí, v současné době jich je přesně 200.
Díky příspěvkům svých 194 členských států disponuje organizace částkou přibližně 1,68 miliardy amerických dolarů
(2024/2025), z čehož 586 milionů amerických dolarů pochází z povinných příspěvků členských států.
Mezi další finančníky patří mimo jiné EU, Světová banka, Rozvojový program OSN a nadace jako Nadace
Billa a Melindy Gatesových nebo Rockefellerova nadace.
Výbor pro světové dědictví UNESCO spravuje takzvané „světové dědictví lidstva“, známé také jako světové
kulturní dědictví UNESCO, které má představovat zvláštní ocenění spojené s povinností jeho zachování.
Skládá se ze světového kulturního a přírodního dědictví, čímž UNESCO rozšířilo svou
agendu i na oblasti krajiny a přírodních útvarů.
Mezi nejznámější památky světového dědictví UNESCO na světě patří Čínská zeď, Velký bariérový útes v Austrálii,
pyramidy v Gíze, Machu Picchu v Peru nebo Tádž Mahal v Indii.
Seznam světového dědictví, který vede UNESCO, v současné době zahrnuje 1 248 památek ve 170 zemích,
tedy prakticky všechny nejkrásnější památky světa.
První generální tajemník Julian Huxley – kdo to vlastně byl?
Prvním generálním tajemníkem UNESCO byl Julian Huxley, narozený v roce 1887 v Londýně,
britský biolog, filozof, spisovatel a eugenik.
Jeho bratr Aldous Huxley byl členem Výboru 300 a jeho dědeček, dr. Thomas H. Huxley, byl přiznaným zednářem, hlavním
zastáncem evoluční teorie a hlavním mluvčím Charlese Darwina.
Na Julianově dědečkovi Thomasovi H. Huxleym bylo pozoruhodné také to, že již ve věku 26 let byl přijat do
zednářského tajného spolku „Royal Society“ a neustále zdůrazňoval myšlenku vědecké diktatury.
Julian Huxley a jeho bratr Aldous Huxley (1894–1963) byli oba pod zednářským vedením zednáře 33. stupně H. G. Wellse (1866–1946).
K Wellsovi je třeba dodat, že je mimo jiné označován za socialistického zednářského proroka.
Důvodem byly jeho futuristické „předpovědi“, které, vždy v podobě románů, přesně „předpověděly“ například použití atomových bomb.
Ve svém románu „The Open Conspiracy“ Wells předpověděl, že elita, která bude ovládat vzdušné a
námořní trasy i výrobu energie, nastolí nový světový řád.
Dnes víme, že nešlo ani tak o proroctví, jako spíše o to, že tyto události se řídily předem daným scénářem.
V roce 1934 Wells osobně navštívil Franklina D. Roosevelta ve Spojených státech a Stalina v Moskvě.
Po setkání s Rooseveltem Wells prohlásil, že „Spojené státy jsou nejúčinnějším nástrojem, jaký
lze k nastolení nového světového řádu použít.“
Roosevelt následně aktivně začlenil myšlenky, které Wells popsal v knize „The Open Conspiracy“, do
své politiky s cílem vytvořit „nový světový řád“.
Zpět k životopisu prvního generálního tajemníka Juliana Huxleyho.
Právě H. G. Wells ve 20. letech 20. století doporučil bratry Huxleyovy k dalšímu vzdělávání u
zednáře 33. stupně skotského ritu, Aleistera Crowleyho.
Je považován za průkopníka "moderního satanismu".
Crowley si říkal „Zvíře 666“ a experimentoval s opiem, kokainem, morfinem, éterem a chloroformem, aby se při
rituálních magických cvičeních dostal do hlubších sfér.
Tento Aleister Crowley nakonec uvedl bratry Huxleyovy do takzvaného Hermetického řádu Zlatého úsvitu,
zednářského řádu růžových křížů zaměřeného na magická umění.
Zlatý úsvit je navíc považován za jedno z nejvlivnějších tajných společenstev v oblasti
okultismu a esoteriky v 19. a 20. století.
Julian Huxley, který své myšlenky o eugenice a humanismu prosazoval i v rámci UNESCO, byl navíc
členem tajného učeneckého spolku Royal Society, který mu v roce 1956 udělil Darwinovu medaili.
Královská společnost, která byla založena již v roce 1660 a existuje dodnes v nezměněné podobě, byla po založení
Velké lóže zednářů v Londýně v roce 1717 z personálního hlediska velmi úzce propojena s touto organizací.
V té době bylo 60 % z dvaceti velmistrů anglické Velké lóže zároveň členy Královské společnosti.
Mezi nimi byli mimo jiné Stephen Hawking, Isaac Newton (velmistr zednářů), Charles Darwin
(zednář) a Albert Einstein (zednář vysokého stupně).
Bratr Juliana Huxleyho Aldous byl, mimochodem, také autorem známého dystopického románu „Brave New World“ z roku 1932.
Jde v něm o zdánlivě dokonalý svět pod vládou totalitního státu bez osobní svobody – což silně připomíná „Great
Reset“ Světového ekonomického fóra, který se odehrává již dnes.
Zde si připomeňme, jaké vzdělání získal Aldous Huxley od Wellse a Crowleyho!
Eugenika Juliana Huxleyho
Julian Huxley, který, jak již bylo zmíněno, sehrál významnou roli v počáteční fázi vzniku UNESCO, byl navíc
významným představitelem eugeniky a je dokonce považován za otce pojmu „transhumanismus“.
Od roku 1925 byl také celoživotním členem Eugenické společnosti, od roku 1931 působil aktivně v její radě, sedm
let byl jejím viceprezidentem a tři roky jejím prezidentem.
Huxley podporoval kampaně za přijetí zákonů o dobrovolné sterilizaci na počátku 30. let 20. století a za
negativní eugenická opatření namířená proti osobám, které nesly vědecké stigma „mentálního postižení“.
Huxley se pohyboval mezi vědou a "sociální angažovaností".
Biologii vnímal jako prostředek k řešení sociálních problémů.
Vytvořil tak most mezi eugenikou a společenskými vědami tím, že se angažoval v organizaci „Political and
Economic Planning“ , jejíž byl v roce 1931 zakládajícím členem.
Tento vlivný britský think-tank měl během světové hospodářské krize mimo jiné poskytovat na důkazech založená
politická doporučení, například v oblasti sociálních reforem, vzdělávání a sociální politiky.
Ve světle Huxleyho názorů, které jsou popsány dále, se však zamýšlené „sociální reformy“ jeví jako velmi sporné.
Huxley se snažil změnit veřejné mínění tak, aby eugenicky orientovaná „biologická
etika“ byla přijatelná pro širokou veřejnost.
Huxley navázal na tradiční zájem veřejnosti o přírodopis a obecné morální otázky a nabídl dovedně formulovanou syntézu,
která spojovala darwinismus s Mendelovou teorií dědičnosti.
Od 20. let 20. století se Huxley věnoval jako esejista a autor populárních knih, mimo jiné ve spolupráci se
zednářem 33. stupně H. G. Wellsem, osvětové činnosti.
Wells byl přesvědčeným zastáncem rasové eugeniky, která měla "vyhubit méněcenné rasy a neužitečné jedlíky".
Věřil, že stát by měl lidi vychovávat a ovládat jejich mysl, aby mu poslušně sloužili.
Věřil v takzvané „sociální inženýrství“ .
Julian Huxley se zasazoval o využití nových médií k šíření „biologického evangelia“ ve smyslu eugeniky ve společnosti.
V krátkém filmu „The Private Life of Gannets“ z roku 1934 vedl režii Huxley a představil nový způsob analýzy chování zvířat,
aby „vědecky“ dokázal, že selekce je zcela přirozený jev.
Je příznačné, že tento film získal v roce 1937 Oscara.
Julian Huxley si užíval svou roli filmového komentátora, aby tímto způsobem učinil své představy o novém druhu eugeniky
„společensky přijatelnými“, a v roce 1937 se objevil ve filmu „From Generation to Generation“ Eugenické společnosti.
V ní Huxley vychvaloval myšlenku, že výjimečné povahy se dědí, a vynesl krutý rozsudek, že rodina, kterou
označil za „duševně zaostalou“, „se nikdy neměla narodit“.
Mimochodem, takzvaná „hliníková čepice“ má svůj původ také v Huxleyho sci-fi povídce „The Tissue-Culture King“ z roku
1926, v níž hlavní postava nosí pokrývku hlavy z kovové fólie.
Huxley zastával názor, že přelidnění, respektive „nadměrná reprodukce“, jak tomu říkal, představuje pro
lidstvo hrozbu, a v roce 1946 pověřil jednu agenturu, aby shromáždila „vědecké poznatky“ na toto téma.
Mělo být mimo jiné prověřeno, zda by takzvaná „centra pro plánování rodičovství“ mohla pomáhat lidem s poradenstvím
ohledně toho, aby měli méně dětí, nebo nejlépe žádné.
Huxley zastával názor, že taková opatření by mohla zpomalit růst počtu obyvatel a že by lidé mohli být informováni
o nových technikách, jako je umělé oplodnění, náhradní mateřství a uchovávání „zmrazených gamet“ .
Julian Huxley a ochrana klimatu a divoké zvěře
V roce 1945 Huxley zcela vážně navrhl roztavit ledové póly pomocí atomových bomb, aby se dosáhlo příjemnějšího světového klimatu,
což, jak je třeba na tomto místě poznamenat, je v jasném rozporu s navenek proklamovanými snahami UNESCO „chránit
kulturní dědictví, přírodu a světové klima“, a zároveň odráží vliv zednáře 33. stupně H. G. Wellse.
V roce 1960 působil Huxley jako poradce UNESCO pro otázky ochrany divoké zvěře ve východní Africe a ve svých publikacích, mimo
jiné v britském týdeníku „The Observer“, upozorňoval na ničení přírody a životního prostředí divokých zvířat v Africe.
Díky Huxleyho lobování vznikla myšlenka a potřebná pozornost veřejnosti, které vedly na jaře roku 1961 k založení WWF .
Mimochodem: Nevládní organizace WWF se oficiálně zasazuje o ochranu divoké zvěře a boj proti pytlákům.
Podle článku v časopise „Die Zeit“ z roku 2019 však WWF čelí i závažným obviněním, jako jsou vraždy, mučení a obchod se zbraněmi,
a to v rámci takzvaného „boje za ochranu divokých zvířat“.
Co se ve skutečnosti skrývá za organizací UNESCO?
UNESCO je organizací OSN založenou na Chartě OSN, a vychází tedy přímo ze zednářské organizace OSN.
Zakladatelé OSN, Franklin D. Roosevelt a Winston Churchill, byli oba členy zednářské lóže Thomase Painea.
A tady to máme zase; připomeňme si v této souvislosti spojení zednáře 33. stupně H. G. Wellse a setkání s Franklinem D.
Rooseveltem a Stalinem, k němuž došlo v roce 1934, a Wellsovo prohlášení o „Spojených státech
jako nástroji k prosazení nového světového řádu“.
Založení UNESCO však úzce souvisí také s historií zednářského servisního klubu Rotary.
Toto spojení má svůj původ na konferenci Rotary v Londýně v roce 1943, jejíž deklarovaným cílem bylo
podporovat mezinárodní výměnu v oblasti kultury a vzdělávání.
Za účasti četných ministrů školství a pozorovatelů z celého světa nakonec tato konference
významně přispěla k založení UNESCO v roce 1946.
Rotariáni se podíleli na konferenci o Chartě OSN v roce 1945 a dodnes se aktivně zapojují do činností OSN, například
vysíláním „rotariánských pozorovatelů“ na důležitá jednání OSN.
Audrey Azoulay, generální ředitelka UNESCO v letech 2017–2025, žena, která chtěla osvobodit vzdělávací systém od „konspiračních
teorií“, se v letech 2018, 2019 a 2022 zúčastnila tajných setkání Bilderberg, která iniciovali
vysocí zednáři David Rockefeller a Henry Kissinger.
Jak již bylo krátce zmíněno, UNESCO je v současné době podporováno dary od Rockefellerovy nadace, Nadace Billa a
Melindy Gatesových, Fordovy nadace a Open Society Foundations.
Jedná se mimo jiné o nadace globálního stratéga George Sorose, vysokého zednáře Billa
Gatese a zednářské dynastické rodiny Rockefellerů.
Na tomto místě je třeba uvést důležitou poznámku:
Na vrcholu zednářské mocenské pyramidy stojí Rada tří, kterou tvoří hlavy dynastií, mimo jiné i Rockefellerovi.
Rockefellerové uplatňují svou moc prostřednictvím Rady 33, v jejímž čele stojí, a prostřednictvím svých nadací,
jako je Rockefellerova nadace, mají velmi konkrétní vliv na mezinárodní instituce, jako je například UNESCO.
I účast generální ředitelky Azoulayové, která byla odvolána teprve loni, na několika setkáních skupiny Bilderberg
naznačuje přímý vliv této mocenské pyramidy na UNESCO.
V přednášce Iva Saseka na 22. AZK s názvem „Tajné učení zednářů vysokých stupňů: ‚Satan je Bůh‘“ je tato mocenská
pyramida a její základní tajné učení podrobně rozebráno.
Toto poučné prohlubování znalostí si rozhodně nenechte ujít!
UNESCO a ochrana památek světového kulturního dědictví
Organizace UNESCO zařadila mezi takzvaná místa světového kulturního dědictví také několik budov zednářských lóží.
Mezi ně patří mimo jiné lóže Edinburgh č. 1 ve Skotsku, palác Palazzo Roffia ve Florencii, kde byla založena první zednářská
lóže v Itálii, zednářský sál Orchard Street v Bathu v Anglii, budova lóže Polynesia č. 562, první zednářské lóže v
jižním Pacifiku, lóžový dům v Lübecku v Německu a mnoho dalších.
V roce 2012 se UNESCO rozhodlo změnit hranice přírodní rezervace Selous v jedinečné přírodní rezervaci v Tanzanii,
která je od roku 1982 zapsána na seznamu světového dědictví UNESCO, a to ve prospěch těžby uranu.
Tímto krokem UNESCO samo otevřelo cestu k těžbě uranu pro zásobování jaderných elektráren v chráněné oblasti.
„Miliony tun radioaktivního odpadu by musely být po tisíce let skladovány tak, aby
nepředstavovaly žádné nebezpečí pro životní prostředí.
Vzniká radioaktivní prach, který je větrem unášen do přírodní rezervace.
„Vzniká dojem, že rozhodnutí UNESCO je ovlivněno zájmy podniků a lobbistů.“
Tak zní dopis adresovaný tehdejší generální ředitelce UNESCO Irině Bokové, který v roce 2012
na protest sepsali ochránci životního prostředí.
30. července 2025 byl přesto, navzdory masivním protestům ekologických organizací, zahájen pilotní projekt těžby uranu.
O zneužívání násilí v blízkosti oblastí chráněných organizací UNESCO, takzvaných památek světového
dědictví, informovala Fiore Longo, výzkumná a právní zástupkyně organizace Survival International .
"Je to globální tragédie.
Vyšetřování v oblasti lidských práv zdokumentovala mučení, znásilňování a zabíjení domorodých obyvatel v „přírodních“
lokalitách světového dědictví – zejména v Asii a Africe.
Tato místa, která jsou proslulá svou krásou a ekologickým významem, se pro místní obyvatele stávají válečnými zónami.
„Vlády a nevládní organizace s požehnáním UNESCO vyhánějí domorodé obyvatelstvo a
obviňují je ze zničení toho, co dlouho chránily.“
To uvádí zpráva organizace Survival International ze dne 18. dubna 2024.
Pro mnoho domorodých kmenů se tak jejich území, která byla prohlášena za světové kulturní dědictví,
mění v cizí území, která nepatří jim, ale „všem národům světa“ – zejména platícím turistům.
Vlády touží po uznání ze strany UNESCO, protože to přináší prestiž, turisty a finanční prostředky.
Pro vysídlené osoby je to však noční můra.
V exkluzivním rozhovoru pro etiopskou tiskovou agenturu uvedl Alemaw Kifle, vysokoškolský pedagog v oboru historie, historik a
odborník na právo, že UNESCO k obrovskému ničení a plenění historických památek, kulturního
dědictví a náboženských míst v Etiopii prostě mlčelo.
A nejen to, místní teroristické skupiny měly být povzbuzovány k tomu, aby toto dědictví zničily a
tím vyvinuly tlak na zemi, aby dosáhly svých cílů.
Kifle je přesvědčen, že to ukazuje na skrytý záměr UNESCO.
Závěr
Shrnuto, UNESCO je orgánem OSN.
Jako jediná organizace OSN disponuje celosvětovou sítí národních komisí, které mohou prosazovat její program po
celém světě; je financována z povinných příspěvků členských států a dalších významných dárců.
Julian Huxley byl jejím prvním generálním tajemníkem; byl dobře vzdělán vlivným zednářem 33. stupně H. G. Wellsem, který sám
zastával funkci prezidenta, a také vysokostupňovým satanistou Aleisterem Crowleym, jenž se označoval za „zvíře
666“ a byl považován za průkopníka „moderního satanismu“.
Zatímco UNESCO navenek prohlašuje, že chce chránit a podporovat kulturu, životní prostředí a znalosti, jeho činy – v podobě
infiltrace zednářstvím, eugenických idejí, porušování lidských práv, násilí, rabování, zločinů proti
životnímu prostředí a krádeží kulturního a státního majetku – hovoří zcela jiným jazykem.
Směr určili její zakladatelé a přímá finanční závislost na zednářské dynastii Rockefellerů a její vliv
na ni i nadále demaskuje UNESCO jako organizaci globálně působící mocenské pyramidy.
Celá naše společnost se musí znovu naučit poznávat strom podle jeho plodů a nenechat se již déle oklamat lesklými
brožurami, charitativními akcemi a benefičními galavečery.
Máme právo vědět, na co se skutečně používají miliony z těžce vydělaných peněz našich daňových
poplatníků v podobě povinných příspěvků pro UNESCO.
Zůstává obava, že bezúhonnost i jiných organizací OSN je pouze fasádou.
Kla.TV pro vás nahlíží do zákulisí.
Sledujte i naše další odhalení týkající se OSN a dalších globálně působících nevládních organizací!
Pátrejte s námi po strůjcích celosvětové sítě zednářů.
www.kla.tv/mitwirken