Daudzi cilvēki sev uzdod jautājumu: kāpēc politiķi netiek saukti pie atbildības par savām acīmredzamajām kļūdām?
Vai tā būtu bēgļu politika, t.i., neierobežota robežu atvēršana, kas met savu tumšo ēnu.
Vai arī graujošie un cilvēktiesības pārkāpjošie koronārie pasākumi, kuru veikšanai saskaņā ar Roberta
Koha institūta protokoliem, kas ir pārbaudīti, nekad nav bijusi medicīniska nepieciešamība.
Šķiet, ka politiķi tiek mudināti nesodīti kalpot nevis tautai, bet gan lobistiem.
Dr. Māsena īsajā runā, kuru turpmāk piedāvājam necenzētu, viņš skaidro situāciju un risinājumus no sava viedokļa.
Tiesiskums nozīmē likuma varu, nevis likuma varu.
Tiesiskumā ikvienam ir jāievēro likums.
Ne tikai parastie pilsoņi, bet arī valdība, federālais kanclers, politiķi, tiesu vara, tā sauktās NVO.
Neviena morāle nav augstāka par likumu. Tā ir likuma vara.
Tomēr tas nozīmē, ka pie varas esošo personu vara ir ierobežota, kontrolēta un, šaubu gadījumā,
sodīta varas ļaunprātīgas izmantošanas gadījumā.
Bet kas patiesībā notiek, ja valdības pašas izdara netaisnību?
Līdz šim mūsu krimināllikumā nav īpašu noteikumu, kas efektīvi sodītu par valsts noziegumiem,
varas ļaunprātīgu izmantošanu vai politisku vajāšanu.
Nav skaidru kriminālpārkāpumu par disidentu politisku vajāšanu.
Vārda brīvības ierobežošana, valsts cenzūra, valsts iestāžu apzināta nepatiesas informācijas izplatīšana vai
atbildīgo amatpersonu nodarīts kaitējums valsts īpašumam.
Tā nav nejaušība, jo Kriminālkodeksa kodols ir izstrādāts imperatora laikos, un jau tad acīmredzamu
iemeslu dēļ šādi noteikumi tajā apzināti netika iekļauti un kopš tā laika vairs nav iekļauti.
Šim regulējuma trūkumam bija nopietnas sekas.
Ne nacistu diktatūras, ne SED diktatūras netaisnību nebija iespējams pienācīgi novērst krimināltiesiskā ceļā.
Vācija ir parakstījusi starptautiskas saistības cilvēktiesību jomā, piemēram, Eiropas Cilvēktiesību
konvenciju un Apvienoto Nāciju Organizācijas paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām.
Tomēr bez kriminālsankcijām par to politiķu rīcību, kuri pārkāpj šos noteikumus, tie būs neefektīvi.
Cilvēktiesības, kuras nevar īstenot, galu galā ir tikai solījums uz papīra.
Pēdējo gadu politiskās norises, īpaši kopš Angela Merkele ir bijusi valdībā, ir parādījušas, ka...
kļūdaini vēsturiski nozīmīgi lēmumi paliek bez sekām.
Tas ne tikai grauj uzticību politikai, bet arī pašam tiesiskumam.
Tāpēc esmu izstrādājis īpašu likumprojektu kā sava veida pakalpojumu piedāvājumu visām
Bundestāgā pārstāvētajām parlamentārajām grupām.
Ne politiski, ne ideoloģiski, bet saskaņā ar tiesiskumu.
Konkrēti, mans projekts paredz iekļaut Krimināllikumā jaunu 31. pantu, proti, 358.-372. punktu.
Pirmo reizi tajā ir skaidri definēti noziedzīgi nodarījumi par valsts noziegumiem un pilnvaru ļaunprātīgu izmantošanu.
Tie ietver jaunus pārkāpumus, kas paredz sodu par šādām darbībām:
Viltus informācijas izplatīšana no valsts puses, tostarp, lai diskreditētu politiskos oponentus, cenzūras ieviešana, disidentu
politiska vajāšana, izlūkdienestu un drošības dienestu ļaunprātīga izmantošana politisko oponentu apkarošanai, privātu
struktūru veidošana politisko oponentu iebiedēšanai, darbības, kuru mērķis ir juridiski likvidēt Federatīvās Republikas
pastāvēšanu vai konstitucionālo iekārtu, mērķtiecīga kaitējuma nodarīšana Vācijai, tostarp sadarbībā ar ārvalstu dalībniekiem,
Vācijas tautas vai atsevišķu personu noniecināšana no varas pārstāvju puses un
apzināta kaitējuma nodarīšana valsts bagātībai.
Tas viss jau ir aizliegts, bet nav sodāms ar likumu.
Visi šie manis aprakstītie noziedzīgie nodarījumi ir jauni un Vācijas Kriminālkodeksā nav iekļauti.
Un vēl viens punkts: jāatceļ prokuratūru atkarība no tieslietu ministru norādījumiem.
Tiesu varu nedrīkst kontrolēt krimināltiesību jomā.
Tāpēc manā likumprojektā ir skaidri noteikts, ka turpmāk tieslietu ministriem vairs nedrīkstēs dot norādījumus prokuratūrām.
Prokuratūrām jābūt neatkarīgām.
Šis likumprojekts nav vērsts pret demokrātisko politiku.
Tā ir vērsta pret varas ļaunprātīgu izmantošanu, neatkarīgi no tā, kas to dara.
Demokrātija nozīmē pagaidu varu. Un demokrātija nozīmē, ka arī valdība ir pakļauta likumam.
Tas ir likumprojekts mūsu valsts un mūsu konstitucionālās valsts interesēs.
Jo brīvība nemirst vienā dienā. Tā mirst, kad vara vairs nav ierobežota.
Dažkārt strīdīgas diskusijas izraisa tēma "politiķu kriminālvajāšana par pilnvaru ļaunprātīgu izmantošanu".
Kla.TV arī pievērsās šim jautājumam raidījumā "Politiķiem jābūt atbildīgiem - intervija ar Stefāniju Tsomakajevu".
Neatkarīgi no plusiem un mīnusiem rodas šādi jautājumi: Kas bija tie atbildīgie, kas likumdošanā neparedzēja
politiķu kriminālvajāšanu par pilnvaru ļaunprātīgu izmantošanu?
Vai tam vispār ir kāda ilgtermiņa stratēģija?
Lai ko jūs domātu par Dr. Māsena priekšlikumu, principā viņa ierosinājums kalpo situācijas deeskalācijai.
Tas nozīmē, ka likumīgi bruģēti ceļi palīdz radīt mieru. Un šķiet, ka tieši tas ir vajadzīgs.
Daži Z paaudzes protesti , piemēram, ir kļuvuši nekontrolējami un sniedz priekšstatu par to, kur var novest tautas dusmas.
Tāpēc šķiet lietderīgi savlaicīgi izveidot saprātīgus un tiesiski bruģētus ceļus, pirms uzbrūk baltā pūļa.
Kā, piemēram, 1789. gadā, kad Franču revolūcija saasinājās un prasīja daudzu
aristokrātu, garīdznieku un politisko līderu galvas.
Vai arī šāda dramatiska eskalācija, kas līdzinās revolūcijai, ir līdz galam saasināts haoss, varbūt pat daļa no stratēģijas?
Daļa no ilgi plānotās "Lielās atiestatīšanas", lai ieviestu WEF atbalstīto vienotu pasaules valdību?
Valdība, kuru normālos apstākļos neviena tauta nebūtu gatava pieņemt?
Skatiet arī Kla.TV raidījumu "Lielās atiestatīšanas programma - ekonomiskā destrukcija un karš".