Mnohí ľudia si kladú otázku: Prečo politici nenesú zodpovednosť za svoje zjavné chyby?
Či už je to utečenecká politika, t. j. bezbrehé otváranie hraníc, ktoré vrhá svoj temný tieň.
Alebo zničujúce a ľudské práva porušujúce korunovačné opatrenia, pre ktoré podľa protokolov Inštitútu Roberta Kocha, ktoré
boli overené, v žiadnom prípade neexistovala lekárska potreba.
Zdá sa, že politici sú podporovaní v tom, aby beztrestne slúžili lobistom v pozadí, a nie ľuďom.
V krátkom prejave Dr. Maaßena, ktorý uvádzame bez cenzúry nižšie, vysvetľuje pozadie a východiská zo svojho pohľadu.
Právny štát znamená vládu práva a nie vládu práva.
V právnom štáte musí každý dodržiavať zákony.
Nielen bežní občania, ale aj vláda, spolkový kancelár, politici, súdnictvo, takzvané mimovládne organizácie.
Morálka nikoho nie je nad zákonom. Taký je právny štát.
To však znamená, že moc tých, ktorí sú pri moci, je obmedzená, kontrolovaná a v prípade
pochybností sankcionovaná v prípade zneužitia moci.
Ale čo sa vlastne stane, keď sa vlády samy dopúšťajú nespravodlivosti?
Náš trestný zákon doteraz neobsahuje žiadne osobitné ustanovenia, ktoré by účinne postihovali vládnu
kriminalitu, zneužívanie moci alebo politické prenasledovanie.
Politické prenasledovanie disidentov nie je jednoznačne trestným činom.
Obmedzovanie slobody prejavu, štátna cenzúra, úmyselné šírenie nepravdivých informácií štátnymi orgánmi alebo
poškodzovanie národného majetku zodpovednými úradníkmi.
Nie je to náhoda, pretože jadro Trestného zákonníka pochádza z cisárskej éry a ani vtedy sa takéto predpisy zo
zrejmých dôvodov zámerne neuvádzali a odvtedy sa neuvádzajú.
Tento nedostatok regulácie mal vážne dôsledky.
Ani nespravodlivosť nacistickej diktatúry, ani nespravodlivosť diktatúry SED sa nedala primerane riešiť v rámci trestného práva.
Nemecko podpísalo medzinárodné záväzky v oblasti ľudských práv, ako je Európsky dohovor o ľudských
právach a Pakt OSN o občianskych a politických právach.
Bez trestnoprávnych sankcií za konanie politikov, ktorí tieto predpisy porušujú, však zostanú neúčinné.
Ľudské právo, ktoré sa nedá vynútiť, je v konečnom dôsledku len sľubom na papieri.
Politický vývoj v posledných rokoch, najmä po nástupe Angely Merkelovej do vlády, ukázal, že nesprávne
rozhodnutia historického významu zostávajú bez následkov.
To nielenže poškodzuje dôveru v politiku, ale aj v samotný právny štát.
Preto som vypracoval osobitný návrh zákona ako určitú ponuku služieb pre všetky parlamentné skupiny zastúpené v Bundestagu.
Nie stranícky, nie ideologicky, ale v súlade s princípmi právneho štátu.
Konkrétne môj návrh počíta so zaradením nového paragrafu 31 do Trestného zákona, konkrétne paragrafov 358 až 372.
Prvýkrát sa v ňom jasne definujú trestné činy súvisiace s trestnou činnosťou vlády a zneužitím právomocí.
Patria medzi ne nové trestné činy, za ktoré sa trestajú tieto skutky:
Štátne šírenie nepravdivých informácií vrátane diskreditácie politických oponentov, zavádzanie cenzúry, politické
prenasledovanie disidentov, zneužívanie spravodajských služieb a bezpečnostných agentúr na boj proti politickým oponentom,
vytváranie súkromných štruktúr na zastrašovanie politických oponentov, akcie zamerané na legálnu likvidáciu existencie
Spolkovej republiky Nemecko alebo ústavného poriadku, cielené poškodzovanie Nemecka, a to aj v spolupráci so zahraničnými
subjektmi, znevažovanie nemeckého národa alebo jednotlivcov zo strany osôb pri moci a úmyselné poškodzovanie národného majetku.
Toto všetko je už zakázané, ale nie trestné.
Všetky tieto trestné činy, ktoré som opísal, sú nové a v nemeckom trestnom zákonníku neexistujú.
A ďalší bod: závislosť prokuratúr od pokynov ministrov spravodlivosti sa musí zrušiť.
Súdnictvo nesmie byť kontrolované v oblasti trestného práva.
Preto môj návrh zákona jasne stanovuje: v budúcnosti by už ministri spravodlivosti
nemali mať možnosť vydávať pokyny prokuratúre.
Prokuratúry musia byť nezávislé.
Tento návrh zákona nie je namierený proti demokratickej politike.
Je namierená proti zneužívaniu moci, bez ohľadu na to, kto ju zneužíva.
Demokracia znamená dočasnú moc. A demokracia znamená, že aj vlády podliehajú zákonom.
Je to návrh zákona v záujme našej krajiny a nášho ústavného štátu.
Pretože sloboda nezaniká zo dňa na deň. Zomiera vtedy, keď moc už nie je obmedzená.
Téma "stíhania politikov za zneužitie moci" je niekedy predmetom kontroverzných diskusií.
Kla.TV sa tejto problematike venovala aj v relácii "Politici musia niesť zodpovednosť - rozhovor so Stephanie Tsomakaevovou".
Bez ohľadu na klady a zápory sa vynárajú tieto otázky: Kto boli zodpovední ťahači nitiek, ktorí v
legislatíve nezabezpečili stíhanie politikov za zneužitie moci?
Je za tým vôbec nejaká dlhodobá stratégia?
Nech už si o návrhu doktora Maassena myslíte čokoľvek, jeho návrh v zásade slúži na deeskaláciu situácie.
To znamená, že legálne vydláždené cesty pomáhajú vytvárať mier. A zdá sa, že práve to je potrebné.
Niektoré protesty generácie Z sa napríklad vymkli spod kontroly a naznačujú, kam môže viesť uvoľnenie ľudového hnevu.
Preto sa zdá byť vhodné vytvoriť rozumné a právne vydláždené cesty včas, skôr ako zasiahne rozhorúčený dav.
Ako napríklad v roku 1789, keď sa francúzska revolúcia vystupňovala a stála hlavy mnohých
aristokratov, duchovných a politických vodcov.
Alebo je takáto dramatická eskalácia na spôsob revolúcie, chaos vystupňovaný do krajnosti, možno dokonca súčasťou stratégie?
Súčasť dlho plánovaného "veľkého resetu", ktorý má zaviesť jednotnú svetovú vládu, ktorú WEF uprednostňuje?
Vláda, ktorú by za normálnych okolností nebol ochotný prijať žiadny národ?
Pozri aj program Kla.TV "Program veľkého resetu - ekonomická deštrukcia a vojna".