Veliko ljudi si zastavlja vprašanje: zakaj politiki ne odgovarjajo za svoje očitne napake?
Naj gre za begunsko politiko, tj. neomejeno odpiranje meja, ki meče svojo temno senco.
Ali pa uničujoči in človekove pravice kršujoči ukrepi korone, za katere v skladu s protokoli Inštituta Roberta Kocha,
ki so bili razčiščeni, nikoli ni bilo medicinske potrebe.
Zdi se, da se politike spodbuja, naj nekaznovano služijo lobistom v ozadju in ne ljudem.
Dr. Maaßen je v svojem kratkem govoru, ki ga brez cenzure predstavljamo v nadaljevanju,
pojasnil ozadje in izhode s svojega stališča.
Pravna država pomeni vladavino prava in ne vladavino prava.
V pravni državi mora vsakdo spoštovati zakon.
Ne le navadni državljani, ampak tudi vlada, zvezni kancler, politiki, sodstvo in tako imenovane nevladne organizacije.
Nikogaršnja morala ni nad zakonom. To je pravna država.
Vendar to pomeni, da je moč tistih, ki so na oblasti, omejena, nadzorovana in v primeru
dvoma sankcionirana v primeru zlorabe oblasti.
Toda kaj se dejansko zgodi, ko vlade same zagrešijo krivico?
Naša kazenska zakonodaja še vedno ne vsebuje posebnih določb za učinkovito kaznovanje vladnega
kriminala, zlorabe oblasti ali političnega preganjanja.
Za politično preganjanje disidentov ni jasnih kaznivih dejanj.
omejevanje svobode izražanja, državna cenzura, namerno širjenje lažnih informacij s strani državnih organov ali
oškodovanje državnega premoženja s strani odgovornih uradnikov.
To ni naključje, saj jedro kazenskega zakonika izhaja iz cesarske dobe in že takrat takšni predpisi iz očitnih
razlogov namenoma niso bili vključeni in jih od takrat ni več.
To pomanjkanje predpisov je imelo resne posledice.
Ne krivic nacistične diktature ne krivic diktature SED ni bilo mogoče ustrezno obravnavati v okviru kazenskega prava.
Nemčija je podpisala mednarodne obveznosti na področju človekovih pravic, kot sta Evropska konvencija o človekovih pravicah in
Pakt Združenih narodov o državljanskih in političnih pravicah.
Brez kazenskih sankcij za dejanja politikov, ki kršijo te predpise, pa bodo ti ostali neučinkoviti.
Človekova pravica, ki je ni mogoče uveljaviti, je na koncu le obljuba na papirju.
Politični dogodki v zadnjih letih, zlasti odkar je Angela Merkel v vladi, so pokazali, da napačne
odločitve zgodovinskega pomena ostajajo brez posledic.
S tem se ne zmanjšuje le zaupanje v politiko, temveč tudi v pravno državo.
Zato sem pripravil poseben osnutek zakona kot nekakšno ponudbo za vse parlamentarne skupine, zastopane v Bundestagu.
Ne strankarsko, ne ideološko, ampak v skladu s pravno državo.
Natančneje, moj osnutek predvideva vključitev novega 31. člena v kazenski zakonik, in sicer odstavkov 358 do 372.
Prvič so v njem jasno opredeljena kazniva dejanja za kazniva dejanja v državni upravi in zlorabo pooblastil.
Med njimi so nova kazniva dejanja, za katera se kaznujejo naslednja dejanja:
Državno širjenje lažnih informacij, tudi za diskreditacijo političnih nasprotnikov, uvedba cenzure, politično preganjanje
disidentov, zloraba obveščevalnih služb in varnostnih agencij za boj proti političnim nasprotnikom, oblikovanje zasebnih struktur
za ustrahovanje političnih nasprotnikov, ukrepi, katerih namen je pravno onemogočiti obstoj Zvezne republike Nemčije ali ustavnega
reda, načrtno škodovanje Nemčiji, tudi v sodelovanju s tujimi subjekti, omalovaževanje nemškega naroda ali posameznikov s strani
nosilcev oblasti in namerno škodovanje nacionalnemu bogastvu.
Vse to je že prepovedano, vendar ne kaznivo.
Vsa ta kazniva dejanja, ki sem jih opisal, so nova in jih v nemškem kazenskem zakoniku ni.
In še nekaj: odpraviti je treba odvisnost državnih tožilstev od navodil pravosodnih ministrov.
Na področju kazenskega prava sodstvo ne sme biti pod nadzorom.
Zato moj predlog zakona jasno določa, da pravosodni ministri v prihodnje ne smejo več izdajati navodil državnim tožilstvom.
Državna tožilstva morajo biti neodvisna.
Ta predlog zakona ni usmerjen proti demokratični politiki.
Usmerjena je proti zlorabi oblasti, ne glede na to, kdo jo zlorablja.
Demokracija pomeni začasno oblast. In demokracija pomeni, da so vlade podvržene tudi zakonom.
Gre za osnutek zakona, ki je v interesu naše države in naše ustavne države.
Ker svoboda ne umre čez noč. Umre, ko moč ni več omejena.
Tema "pregona politikov zaradi zlorabe oblasti" je včasih predmet spornih razprav.
Kla.TV je to vprašanje obravnavala tudi v oddaji "Politiki morajo biti odgovorni - intervju s Stephanie Tsomakaevo".
Ne glede na prednosti in slabosti se postavljajo naslednja vprašanja: Kdo so bili odgovorni za to, da v zakonodaji
niso predvideli pregona politikov zaradi zlorabe oblasti?
Ali za tem sploh stoji kakšna dolgoročna strategija?
Ne glede na to, kaj si mislite o predlogu Dr. Maassena, njegov predlog načeloma prispeva k umiritvi razmer.
To pomeni, da zakonito utrjene poti prispevajo k miru. In zdi se, da je točno to, kar potrebujemo.
Nekateri protesti generacije Z so na primer ušli izpod nadzora in kažejo, kam lahko pripelje sproščanje ljudske jeze.
Zato se zdi primerno, da pravočasno ustvarimo razumne in zakonsko utrjene poti, še preden udarijo razgrete množice.
Kot na primer leta 1789, ko se je francoska revolucija stopnjevala in je terjala glave številnih
aristokratov, duhovnikov in političnih voditeljev.
Ali pa je tako dramatično stopnjevanje na način revolucije, do skrajnosti stopnjevanega kaosa, morda celo del strategije?
Del dolgo načrtovane "velike ponastavitve" za uvedbo enotne svetovne vlade, ki ji je naklonjen WEF?
Vlado, ki je v normalnih okoliščinah ne bi bil pripravljen sprejeti noben narod?
Oglejte si tudi oddajo Kla.TV "Program velike ponastavitve - gospodarsko uničenje in vojna".