A történelem tanulsága: Nincs megosztottság!
Harald Welzer szociálpszichológus professzor "Täter: Wie aus ganz normal Menschen Massenmörder werden" című könyvében
kifejti azt a mechanizmust, amely a Harmadik Birodalomban a marginalizációhoz és a népirtáshoz vezetett.
A program nem a rémhírterjesztés vagy a múltbeli bűncselekmények relativizálása a célja.
Ez ébresztőként kell, hogy szolgáljon, hogy felismerjük az idők jeleit, és ennek megfelelően
cselekedjünk, hogy a történelem ne ismételje meg önmagát.
(1.) Az általánosan elfogadott értékek és társadalmi normák eleinte kis lépésekben veszítik el érvényességüket.
(2.) Ideológiai és politikai szempontból ezek az egyes lépések ártalmatlannak, sőt szükségesnek tűnnek.
Ily módon az emberek egy kis csoportja egyre inkább kirekesztődik a társadalmi életből.
(3.) A többség egyre inkább kizárólagosnak tekinti magát, és a kisebbségi csoportot vagy annak bármelyik tagját a többségi
társadalom jólétére és létére nézve fenyegetésnek tekinti.
(4.) Mert akkor logikusnak tűnik, hogy semlegesítsük ezt a fenyegetőnek vélt kisebbséget.
(5.) Welzer professzor szerint minden történelmileg ismert kiirtási folyamatot
megelőzött egy fenyegető csoport meghatározása.
(6.) Erkölcsileg legitimált, normális emberek válnak elkövetővé.
Ezt követi a kisebbség egyre gyorsuló társadalmi, pszichológiai, anyagi és jogi leértékelése és megkülönböztetése.
Érvényes értékek elvesztése
A koronavírus-válság során a korábban érvényes normák gyorsan átadták helyüket egy "új normalitásnak":
Az embert, aki mélyen szociális lény, a politikailag elrendelt intézkedések elszigeteltségre kényszerítik.
Magára maradva elveszíti a kapcsolatot társadalmi környezetével.
Gondolatai és cselekedetei elkerülhetetlenül egyre inkább énközpontúvá válnak.
A szociológusok itt "atomizálódásról", azaz az egyének elszigetelődéséről beszélnek.
Egy ilyen elszigetelt egyénekből álló társadalom azonban súlyosan meggyengül, és ideális táptalajt képez az intoleranciának,
a hibáztatásnak, a megosztottságnak és a manipulációnak.
Néhányan túl tehetetlennek és erőtlennek érzik magukat ahhoz, hogy fellépjenek a visszaélések ellen.
Ez világszerte emberek milliárdjait érinti, akik nincsenek abban a helyzetben, hogy leleplezzék ezeket a
nemkívánatos fejleményeket és szembeszálljanak velük.
A félelem mint a manipuláció eszköze
Olyan tudósok, mint Gerald Hüther neurobiológus, kulcsszerepet tulajdonítanak a félelemnek az aktuális eseményekben:
Ahol folyamatosan fenyegetés van jelen, ott a legkönnyebb manipulálni az embereket.
Dr. Raphael Bonelli pszichiáter szintén a félelemre, mint a totalitárius rendszerek irányítási eszközére
hivatkozik, ahogyan azt a történelemből már tudjuk.
A félelemből követők problémája óriási - hangsúlyozza.
A múltban elkövetett bűncselekmények nem történhettek volna meg, ha nem lett volna ennyi csatlós.
Dr. Daniele Ganser történész és békekutató előadásaiban elmagyarázza, hogy az embereket hogyan ijesztgetik, manipulálják
és osztják meg újra és újra ugyanannak a mintának megfelelően.
Az egyik csoportot alsóbbrendűnek nyilvánítják, a másikat pedig ellene uszítják.
Akkor már nincs messze a lépés az üldözés, a letartóztatás, sőt a kiirtás felé.
A félelem megbetegít. A félelem gonosszá tesz minket. A félelem lerombolja az igazságot és eltorzítja a valóságot.
A félelem megakadályozza a racionális viselkedést és sérti az emberi méltóságot. A félelem teszi hitelessé a hazugságot.
A félelem pedig mindenekelőtt a leghatékonyabb módja annak, hogy az embereket függővé tegyük.
Ha már ilyen világosan felismerjük az idők jeleit, akkor bizonyára sürgős, hogy ne hagyjuk magunkat elszigetelni és
megosztani, hanem újra emberi családként tekintsünk magunkra, ahogyan azt Daniele Ganser többször is hangsúlyozza:
"Mindannyian az emberi családhoz tartozunk! Ne engedjétek a megosztottságot!"