Lekcija iz zgodovine: ni delitev!
Socialni psiholog, profesor Harald Welzer, v knjigi Täter: Wie aus ganz normalen Menschen Massenmörder
werden pojasnjuje mehanizem, ki je v tretjem rajhu pripeljal do marginalizacije in genocida.
Namen te oddaje ni zastraševanje ali relativiziranje preteklih zločinov.
To bi moralo biti opozorilo, da je treba prepoznati znamenja časa in ustrezno ukrepati, da se zgodovina ne bi ponovila.
(1.) Splošno sprejete vrednote in družbene norme sprva v majhnih korakih izgubljajo svojo veljavnost.
(2.) Z ideološkega in političnega vidika se ti posamezni koraki zdijo neškodljivi ali celo nujni.
Tako je majhna skupina ljudi vse bolj izključena iz družbenega življenja.
(3.) Večina se vedno bolj vidi kot ekskluzivna in manjšinsko skupino ali katerega koli njenega člana
dojema kot grožnjo blaginji in obstoju večinske družbe.
(4.) Ker se potem zdi logično, da nevtraliziramo to domnevno ogrožajočo manjšino.
(5.) Prof. Welzer meni, da je pred vsemi zgodovinsko znanimi procesi iztrebljanja prišlo do opredelitve ogrožajoče skupine.
(6.) Moralno legitimirani, običajni ljudje postanejo storilci.
Temu sledi vse hitrejše socialno, psihološko, materialno in pravno razvrednotenje ter diskriminacija manjšine.
Izguba veljavnih vrednosti
Med koronavirusno krizo so se prej veljavne norme hitro umaknile "novi normalnosti":
Človeka, ki je globoko družbeno bitje, politični ukrepi silijo v izolacijo.
Če je prepuščen samemu sebi, izgubi stik s svojim družbenim okoljem.
Njegove misli in dejanja so neizogibno vse bolj egocentrični.
Sociologi pri tem govorijo o "atomizaciji", tj. izolaciji posameznikov.
Vendar je družba, ki jo sestavljajo tako izolirani posamezniki, zelo oslabljena in je idealno gojišče
za nestrpnost, obtoževanje, delitve in manipulacije.
Nekateri se počutijo preveč nemočne in nemočne, da bi ukrepali proti tem zlorabam.
To vpliva na milijarde ljudi po vsem svetu, ki ne morejo razkriti teh neželenih dogodkov in jim nasprotovati.
Strah kot orodje manipulacije
Znanstveniki, kot je nevrobiolog Gerald Hüther, pripisujejo strahu ključno vlogo pri trenutnih dogodkih:
Kadar je grožnja nenehno prisotna, je z ljudmi najlažje manipulirati.
Tudi psihiater Dr. Raphael Bonelli omenja strah kot orodje nadzora v totalitarnih režimih, kar vemo že iz zgodovine.
Poudarja, da je problem sledenja iz strahu velik.
Zločini v preteklosti se ne bi mogli zgoditi, če ne bi bilo toliko spremljevalcev.
Dr. Daniele Ganser, zgodovinar in raziskovalec miru, v svojih predavanjih razlaga, kako so ljudje vedno znova
prestrašeni, manipulirani in razdeljeni po istem vzorcu.
Ena skupina je razglašena za manjvredno, druga pa je hujskana proti njej.
Potem ni več daleč do preganjanja, aretacije in celo iztrebljanja.
Zaradi strahu ste bolni. Strah nas dela slabe. Strah uničuje resnico in izkrivlja resničnost.
Strah preprečuje razumno ravnanje in krši človekovo dostojanstvo. Zaradi strahu so laži verodostojne.
Strah pa je predvsem najučinkovitejši način, kako narediti ljudi odvisne.
Če zdaj tako jasno prepoznavamo znamenja časa, je gotovo nujno, da se ne pustimo več osamiti in razdvojiti, ampak se ponovno vidimo
kot človeška družina, kot vedno znova poudarja Daniele Ganser:
"Vsi pripadamo človeški družini! Ne dovolite delitev!"