"Ne confruntăm cu un șoc real ... probabil unul care depășește așteptările noastre actuale" și "așteptările privind
o revenire rapidă la normalitate pot fi prea optimiste".
Cu aceste cuvinte, The Economist o citează pe președinta Băncii Centrale Europene, Christine Lagarde, la 26 martie 2026.
În discursul său privind economia globală și aprovizionarea cu energie din 22.04.2016 de la Frankfurt, ea a spus:
"Rezervele globale de petrol se epuizează, iar ultimele tancuri de GNL care au fost încărcate înainte de războiul din Golf
ajung acum la destinație, ceea ce înseamnă că impactul deplin al întreruperilor aprovizionării abia acum se face simțit."
"Economia mondială se confruntă cu un abis al aprovizionării cu energie", avertizează Lagarde, subliniind că UE este
pregătită să acționeze și nu va fi paralizată de ezitări.
Asta sună dramatic și mulți suspectează că acțiunile planificate includ o blocare a energiei.
Până în prezent, Comisia Europeană a vorbit despre "măsuri de reducere a cererii",
"reziliență energetică" sau "coordonarea consumului".
Cu toate acestea, potrivit revistei European Conservative, în UE se lucrează deja în culise la un
catalog de măsuri care prevede următoarele restricții:
- Munca de acasă pentru a reduce naveta, - Evitarea călătoriilor inutile, - Interzicerea zborurilor, - Limitarea
vitezei pe autostrăzi, - Duminici fără mașini și - Raționalizarea carburanților la benzinării.
La 24 martie, Dan Jørgensen, comisarul european pentru energie, a solicitat oficial guvernelor să elaboreze planuri
coordonate de economisire, cu un accent deosebit pe transport.
Deci aceste măsuri urmează să intre în vigoare în curând?
Astfel de restricții amintesc de măsuri similare din epoca coronavirusului, cum ar fi
restricțiile de ieșire și lucrul de acasă.
Forumul Economic Mondial (WEF), Organizația Națiunilor Unite (ONU) și UE lucrează de mult timp la restricționarea
circulației și a consumului ca parte a Agendei 2030.
Așa-numitele lor "obiective de sustenabilitate" din Agenda 2030 sau contractul social al IA includ crearea așa-numitelor
orașe de 15 minute cu restricții masive de circulație, supravegherea cu ajutorul IA și un sistem de credit social.
Vedeți programele difuzate.
Aceste obiective trebuie văzute ca distrugerea economiei, a prosperității și a libertății individuale.
Numai dezvoltarea inteligenței artificiale, cu consumul său gigantic de energie, concurează deja cu cerințele energetice
ale populației și cu producția din întreprinderile mijlocii.
Un singur centru de date mare pentru o infrastructură de inteligență artificială
necesită la fel de multă energie ca un oraș mare.
Din noiembrie 2025, există deja peste 12 000 de centre de date operaționale în lume, care consumă
aproximativ 650 de terawați oră de energie electrică pe an.
Este mai multă energie electrică decât consumă Germania într-un an.
Atunci de ce este promovată inteligența artificială chiar dacă consumă o cantitate infinită de energie?
Pe de altă parte, cetățenii vor fi constrânși să elaboreze planuri de economisire a energiei sub
pretextul schimbărilor climatice și al lipsei de energie.
Totul urmează un plan care a fost pus în aplicare pentru o lungă perioadă de timp.
Autorul de investigații Daniel Estulin a scris despre scopul guvernului din umbră încă din 2007:
Ei plănuiesc un "guvern mondial unic (o companie mondială unică) cu o piață globală unică, supravegheată de o armată
mondială și guvernată de o bancă mondială cu o monedă globală".
Aceasta ar prevedea, de asemenea, o "societate cu creștere zero".
Estulin a explicat aceasta după cum urmează:
[Oratorul 2: "Într-o eră post-industrială, creșterea zero este necesară pentru a distruge orice urmă de prosperitate.
(...) Prosperitatea și progresul fac opresiunea imposibilă.
(Ei) ... au nevoie de opresiune dacă speră să împartă societatea doar în proprietari și sclavi.
Sfârșitul prosperității merge mână în mână cu sfârșitul industrializării și cu abandonarea treptată a utilizării
pașnice a energiei nucleare (electricitatea va fi disponibilă doar pentru calculatoare și sectorul serviciilor)."
Dar cine este acest guvern din umbră?
Timp îndelungat, Estulin a investigat Grupul Bilderberg, care se reunește în secret în fiecare an în lunile
mai/iunie și dă instrucțiuni viitorilor sau actualilor lideri din politică, mass-media și afaceri.
[Christine Lagarde este unul dintre participanții la conferințele Bilderberg și membru al unui
total de patru loji masonice importante de grad înalt.
De asemenea, ea are o relație strânsă cu Klaus Schwab, fondatorul WEF, care promovează punerea în aplicare a Agendei 2030.
Klaus Schwab, la rândul său, este membru al Comitetului celor 300, un organism de rang înalt din vârful piramidei masonice.
Astfel de rețele, care se extind mult mai departe decât se poate explica aici pe scurt,
formează guvernul real din spatele tuturor guvernelor.
Acesta este locul în care planurile sunt elaborate și implementate politic sub pretextul unor termeni precum
protecția climei, durabilitatea sau economisirea energiei.
Estulin descrie modul de realizare a acestor obiective după cum urmează: Poporul trebuie să fie
menținut într-o "stare de neliniște perpetuă".
Citat: "Prin crearea artificială de crize, oamenii vor fi supuși unei presiuni constante - fizice, mentale și
emoționale - și menținuți într-o stare perpetuă de dezechilibru.
Ei vor fi atunci prea obosiți și obosiți pentru a prelua controlul asupra propriului lor destin."
Deci acesta este motivul pentru care oamenii sunt ținuți în permanență în stare de urgență de crize constante, cum ar fi
criza climatică, criza corona, războiul din Ucraina, războiul din Iran și criza energetică, pentru a putea introduce
măsuri cu care oamenii nu ar fi de acord într-o stare normală?
Dacă examinați rețelele în care sunt activi Christine Lagarde sau Klaus Schwab, lucrurile devin brusc clare și transparente.
Din punctul de vedere al opiniei publice, actualul război iranian se transformă din ce în ce mai mult într-un conflict
economic axat pe economia mondială și care vizează introducerea de măsuri restrictive în urma unui șoc energetic așteptat.
Acesta este modul în care jurnalistul independent Tom Oliver Regenauer descrie situația.
Prin urmare, atunci când Christine Lagarde folosește cuvinte precum "șoc", "deficit de aprovizionare" și
"economie globală pe marginea prăpastiei", pare să fie tocmai pentru a pregăti populația pentru astfel de măsuri.
Daniel Estulin scrie următoarele în cartea sa "Adevărata istorie a Bilderbergilor":
[Speaker: "Clubul Bilderberg se teme cel mai mult de rezistența organizată.
Membrii săi nu doresc ca oamenii obișnuiți din lume să realizeze ce viitor planifică pentru lume (...)"
Dar este deja prea târziu pentru asta:
În nenumărate programe și multe investigații, Kla.TV a dezvăluit adevăratele legături dintre crize,
profitorii crizei și guvernul din umbră și planurile sale.
Trăgătorii de sfori și rețelele lor au fost introduse într-o hartă mondială francmasonică programată pe
Vetopedia, o lucrare de referință accesibilă publicului.
Așa că nu vă mai lăsați tulburați, ci deveniți activi, răspândiți vorba despre aceste conexiuni importante sau ajutați la
continuarea cercetărilor la serile contribuitorilor Kla.TV!