Švicarski kazenski zakonik, člen 258 Odvračanje prebivalstva:
"Vsakdo, ki straši javnost z grožnjo ali pretvarjanjem nevarnosti za življenje, zdravje ali premoženje, se
kaznuje z zaporno kaznijo do treh let ali denarno kaznijo."
Zastraševanje ljudi je jasno opredeljeno kaznivo dejanje.
Kljub temu naše ljudi iz dneva v dan namerno ustrahujejo - po vsem svetu.
Kdo je to storil?
Preprosto: s strani strateško usmerjenih velikih poslovnežev, ki spretno razumejo, kako z namerno razširjenim
terorjem manipulirati s celotnimi ljudstvi, jih obvladovati in izkoriščati v svojo korist.
Zato nas strašijo veliki, ki zaradi groze postanejo še večji, bogati, ki zaradi groze postanejo še
bogatejši, in močni, ki zaradi groze postanejo še močnejši.
Kako to deluje v praksi, se je zelo nazorno pokazalo leta 1973, ko je lahko celotno švicarsko prebivalstvo kolesarilo in rolalo
po praznih avtocestah, glavnih cestah in stranskih ulicah.
Zaradi naftnega šoka, tj. mednarodnega strahu, ki ga je povzročila šestdnevna vojna, je zvezni svet najprej ustanovil delovno
skupino, nato pa v Švici uvedel tri prepovedi vožnje ob nedeljah.
Naftni šok ni bil brez posledic.
Liter bencina je takrat stal 0,56 švicarskega franka, pozneje pa se je cena zvišala na sedanja 2 švicarska franka za liter.
Starih časov je bilo enkrat za vselej konec.
Vendar pa niso samo naftne multinacionalke tiste, ki po tem nacionalnem strahu doživljajo razcvet.
Naše industrijske države so to nacionalno grozo spremenile v svoj bojni krik, da bi si nato na vse možne načine odprle nove trge:
Na primer nova naftna polja na Norveškem, obnovljivi viri energije v vseh oblikah, biomasa,
vetrna energija, sončna energija, vodik itd.
Čeprav so že dolgo odkriti neizčrpni viri nafte in je pretok nafte v celoti zagotovljen, cena nafte še vedno
narašča ... Vedno pod istimi zastrašujočimi izgovori.
Zato ljudi vedno znova strašijo s terorjem, vojnami in govoricami o vojnah, pa tudi z opozorili pred
epidemijami, podnebnimi katastrofami in še čem - da bi v vsakem posameznem primeru zaslužili zlati nos.
Rešitev problema imajo namreč že od samega začetka v žepu - v obliki lastnih poslovnih
modelov, izdelkov, povezav, ideologij itd.
Toda tudi nešteti naivni govorniki strašijo ljudi, ker preprosto naivno ponavljajo domiselne
grozilne scenarije zgoraj omenjenih zastraševalcev.
Tako ti mehanizmi delujejo v vsakdanji praksi:
Kupljeni množični mediji vsak dan strašijo ljudi, saj so hlapčevski glasniki tistih, ki z zastraševalnimi scenariji
postajajo vedno večji, vedno bogatejši in vedno močnejši.
Ne glede na to, s kakšnimi grozljivimi scenariji množični mediji strašijo ljudi: Pot iz nevarnega območja je vedno enaka.
Najprej se ponudi v novih zakonih in se jim podredi.
Potem bo pot do odrešitve pred prerokovanim peklom vedno speljana z novimi obveznimi dajatvami ali povečanimi davki,
ali pa z obveznimi nakupi novih tehnologij, pripravkov itd.
Na primer prepovedi dizelskega goriva ali kurilnega olja, ki silijo k nakupu novih vozil in
ogrevalnih sistemov, izolacijskih sistemov itd.
Tako se kolo omejitev vrti vse bolj in bolj - v smeri vse večje podrejenosti diktatu mnenj tistih, ki s
strašenjem ljudi postajajo vse večji, bogatejši in močnejši.
Povzemamo do te točke:
Kadar gre za preprečevanje grozot, kot je globalno segrevanje, lobistične sile, ki stojijo za tem,
si obetajo velike dobičke za svoje organizacije.
Če torej v vsakem posameznem primeru sledite le toku denarja, boste neizogibno odkrili zaplete, ki se skrivajo za njim.
Naivni govorci služijo kot krinka za dobičkarje terorizma, medtem ko ti na poti genocida
postajajo vse večji, vse bogatejši in vse močnejši.
Skratka, pozvati moramo k čim večjemu nadzoru nad tistimi, ki po eni strani strašijo narode, po drugi strani pa
bogatijo z iskanjem načinov, kako se izogniti grozotam.
To ponavljajte še naprej, ker se mora to spremeniti.