„Има проучвания, които посочват проблеми или потенциални проблеми; а има и проучвания, които не дават резултати.“
Но индустрията използва тези проучвания като доказателство, че мобилните телефони са безопасни. Това е научна измама!“ (…)
Асоциацията на мобилната индустрия – свика пресконференция и заяви:
Не се тревожете, имаме хиляди проучвания, които показват, че няма никакъв проблем.
И един от журналистите прояви смелост и попита: „Можем ли да ги видим?“ А той нямаше какво да им покаже. (…)
„Знам и за изследователи, които наистина са се занимавали с това и са казали: „Никога повече не искам да правя изследвания,
свързани с радиацията от мобилните телефони, защото ако стигна до заключението, че тя е вредна за здравето, лобито ще ме унищожи.“
Клаус Шайдстегер, писател и режисьор, е също така и разследващ журналист.
Той беше част от първия випуск на специалността „Журналистика“ в Университета в Дортмунд.
След като завърши стажа си в „Westdeutscher Rundfunk“ в Кьолн, той замина за Франция, където прекара четири години като
независим автор, а през 1982 г. засне първия си документален филм – портрет на английския писател Антъни
Бърджис, автор на „Портокал с часовников механизъм“.
Още в средата на 80-те години той основава телевизионна агенция в родния си град Есен и след това, използвайки собствена камера и
студийно оборудване, започва да продуцира новини, репортажи и документални филми за обществените
телевизионни канали ARD и ZDF, както и за RTL и Sat.1.
А по-късно към тях се присъединява и германско-френският културен канал ARTE, на който той предоставя готови за излъчване материали
както директно чрез ARTE Страсбург, така и в копродукция с партньорски телевизии на ARTE като NDR, BR и
MDR, както и ZDF, в рамките на рубриката „Портрети“.
А през 2006 г. излиза първият му подробен репортаж на тема мобилна телефония – поръчана продукция на френската
държавна телевизия FR2, озаглавена „Portables au Accusation“.
Бих го превел като „мобилни телефони на подсъдимата скамейка“ – може ли да се каже така?
Вследствие на това германският партньор по копродукцията MDR за ARD просто съкрати своя принос, без да се консултира с никого.
Вече виждаме колко е популярно в обществените телевизии и как го излъчват набързо под заглавието „Войната на мобилните
телефони“, без предварително обявление в сутрешната програма.
Този 50-минутен филм обаче би предоставил наистина задълбочен поглед върху съдебния спор между пациенти
с мозъчни тумори и цялата мобилна индустрия в САЩ.
Десет години по-късно излиза първият документален филм за киното под заглавието „Thank you for calling“,
а през 2018 г. – и едноименната книга по тази тема.
А през май 2024 г. той излезе с още един филм – „Цифровото дилема“.
По време на предпремиерата в Европейския парламент в Брюксел този филм предизвика голям интерес, а сега вече може да
бъде гледан на четири езика онлайн и в избрани киносалони.
Клаус Шайдстегер е един от инициаторите на проучването за мобилната комуникация ATHEM-3, което предизвика
голям резонанс в международните научни среди като основа за редица международни съдебни дела.
А можете да научите повече за него на www.das-digitale-dilemma.de
А аз, като заместник-председател на MWGFD, съм повече от благодарен, че успяхме да те привлечем към MWGFD, скъпи Клаус, и
сега с нетърпение очаквам твоята лекция, озаглавена „Между омаловажаване, невежество и съзнателно погрешно тълкуване –
теми, свързани с мобилната връзка, в медиите“. Имаш думата.
Много благодаря. Да, за мен също е огромна чест да мога да бъда тук при вас.
Аз намирам работата ви за наистина фантастична и мисля, че не бива да се ограничаваме само до една тематична област.
Всъщност вече повече от 20 години се адаптирам към това място и съм срещнал толкова страхотни хора, които също са тук.
И всъщност това е нещо, което ме мотивира и което е и една от причините да продължавам да се боря.
В този смисъл може би първо трябва да кажа, че и аз имам няколко кратки видеоклипа.
За това ми трябва такова дистанционно, Клаус все още го има. Благодаря.
А наскоро той спомена за известно чувство на неудовлетвореност. И аз от време на време изпитвах същото.
Но ако се обединим, ако просто осъзнаем, че толкова много неща не вървят както трябва и толкова
много неща са погрешни, може би ще имаме отново шанс.
Но засега все още не можем да разчитаме напълно на така наречените „мейнстрийм“ медии.
Но си позволих да разкажа малко от собствения си опит, за да можете по-добре да разберете тези взаимовръзки.
Е, първото ми пътуване ще бъде до Америка.
По-възрастните може би още си спомнят шоуто на Лари Кинг.
Това наистина беше токшоу, което обиколи света – излъчваше се в над 100 държави.
А днес, в историята на мобилната комуникация, вече се е случвало да сме били почти изцяло цифрови още от 1992 г. – с
GSM, т.е. Global System for Mobile Communication, което всъщност представляваше 2G и беше цифрово още от 1992 г.
Една година по-късно Лари Кинг имаше гост в студиото, който каза:
Жена ми сега има тумор на мозъка. Тя винаги държеше мобилния си телефон до ухото си.
И сега ще заведа дело срещу „Моторола“.
По онова време „Моторола“ беше лидер на пазара и в рамките на една седмица, вследствие на тази медийна публикация – от което
може би може да се заключи, че те не обичат особено да засягат тази тема – цената на акциите на „Моторола“ спадна с 10 процента.
Това, разбира се, са огромни загуби.
В отговор на това в Америка Асоциацията на мобилната телефонна индустрия (Cellular Telephone Industry Association),
известна по онова време като CTIA – обединението на цялата мобилна индустрия – свика пресконференция и заяви:
Не се тревожете, имаме хиляди проучвания, които показват, че няма никакъв проблем.
И един от журналистите прояви смелост и попита: „Можем ли да ги видим?“
И тогава той нямаше какво да предложи.
След което обаче, отново няколко седмици по-късно, започна, така да се каже, историята с д-р Джордж Карло.
Защото на този човек беше възложено да провежда изследвания в продължение на шест години, именно за да
докаже, че всъщност няма никакви проблеми с мобилната връзка.
И този д-р Джордж Карло ме заинтересува особено от журналистическа гледна точка, защото се оказа, че именно по време
на работата си по поръчка на индустрията – разполагайки с бюджет от 28,5 милиона за научни изследвания – той беше открил нещо,
което, за съжаление, не беше особено приятно за индустрията.
И точно тогава се роди така нареченото „Wargame Memo“.
Това беше лобистка и рекламна агенция на име „Бърсън-Марстелър“, наета от „Моторола“, която след това
даде указания как да се подхожда към критичната наука.
И тук, например, се стига до дискредитирането на науката.
Това е модел, който ще можем да разпознаем и по-късно тук.
Карло имаше две специалности: от една страна беше учен, специалист по медицина, а от друга – юрист.
А това, което ме подтикна особено да се запозная лично с този човек, беше фактът, че зад кулисите той консултира адвокатите,
които от 2001 г. до днес се опитват да помогнат на пациентите с мозъчни тумори да постигнат по съдебен път същото,
което ние някога постигнахме по отношение на тютюна и азбеста.
Бих искал, ако може да се каже така, да се спра още веднъж накратко на този репортаж, защото първото произведение –
журналистическо-кинематографично произведение, за което Рони любезно спомена, наистина все още се излъчваше по France 2.
И мога да ви кажа, че в деня на излъчването на предаването през май 2006 г. ми се обадиха и ми казаха:
Поради правния натиск трябва да променим нещо.
Затова американските мобилни телефони трябва да седнат на подсъдимата скамейка… защото
– при нас всичко е наред, така да се каже.
И така, юристите се намесиха.
След това споменах и „Моторола“ – трябваше да се чуе звуков сигнал при изречението с името на компанията, а в края, в титрите,
трябваше да се появи надписът: „СЗО има всичко под контрол“.
Всъщност няма никакви проблеми.
Е, така ще се работи тогава – това в крайна сметка доведе до това, което Рони любезно вече беше обявил.
Всъщност ARD беше предвидена като канал за излъчване на същия репортаж.
И така, всъщност сътрудничеството беше чудесно, най-напред.
Но тогава, през същата година – става дума за 2006 г. – правата за излъчване на мачовете от
Бундеслигата – спонсорирани от T-Mobile – се върнаха при ARD.
И именно затова беше възможно да се обърне внимание на някои особено критични области, и бих искал накратко да ви представя
нещо, което д-р Джордж Карло – който, както вече споменах, също е под юридическо наблюдение и не може просто
така да казва каквото си иска – е споделил в статията си, след като първо го представя накратко.
Подготвих няколко кратки видеоклипа, защото може би това ще разведри малко обстановката.
Човекът, който получи атрактивната изследователска поръчка от CTIA за шестгодишен изследователски проект, се
запознах с него за първи път през лятото на 2005 г. благодарение на посредничеството на Боб.
Д-р Джордж Карло, учен в областта на медицината и юрист, основа Института за
изследвания в областта на безжичните технологии (WTA).
Те трябва да докажат научно, че мобилните телефони са безвредни.
Но индустрията беше наела грешния човек – човек, който и до днес безмилостно разкрива истината.
„Има проучвания, които посочват проблеми или потенциални проблеми; а има и проучвания, които не дават резултати.
Но индустрията използва тези проучвания като доказателство, че мобилните телефони са безопасни. Това е научна измама!“
Да, може би това също е една от причините.
Все пак той е имал право да се изкаже, така да се каже, и това не е било цензурирано във Франция, за разлика от Германия.
След това дойде ред на следващата стъпка, която беше много интересно да наблюдавам.
Това беше споменатото по-рано проучване на рефлексите на професор Адлкофер.
И тогава списание „Шпигел“ се нахвърли върху темата и, както ще видим след малко, в това имаше пръстът на един
конкретен господин, който, между другото, също е от Бремен и когото всички ние много харесваме.
Той е там долу, а след това се появи това обвинение, че тези проучвания са фалшифицирани от асистентката на
господин професора – и тогава нещата придобиха съвсем нов облик.
Така че тук се разказваше нещо като любовна история за този човек от Бремен, някой си професор
Лерхл, който по-късно ще се появи отново на сцената.
Това е един от онези, които на практика действат като лобисти и просто не отговарят на научните си компетенции.
Наистина е много специален човек.
Тогава, ако щете, можем да разгледаме и този Wargaming в същия контекст.
Това винаги се проявява, когато науката разкрие нещо, което би могло да представлява опасност за индустрията.
И в този случай това проучване – проучването „Reflex“ – беше разгледано наистина систематично.
И тогава намерих една журналистка от списанието „Профил“ във Виена – това беше, така да се каже, малкият „Шпигел“.
А тя просто е изразила несъгласие с това.
Всъщност тя е разкрила цялата история.
И според мен цялата история, представена накратко, е толкова ясна, защото тук виждаме как точно се
осъществява манипулацията чрез лъжи и дезинформация.
И за това първа ще изслушаме журналистката.
„Знам и за изследователи, които наистина са се занимавали с това и са казали: „Никога повече не искам да правя изследвания,
свързани с радиацията от мобилните телефони, защото ако стигна до заключението, че тя е вредна за здравето, лобито ще ме унищожи.“
Така че наистина има опасения от страна на учените, които просто вече не искат да имат нищо общо с това изследване.
„Това вече се превърна в гореща тема, защото се страхуват, че там ще бъдат унищожени не само в научно, но и
отчасти в лично отношение, точно както се случи във Виена.“
Всъщност от меморандума „Wargame“ от 1994 г. насам се очертава ясна тенденция.
Всички учени, които откриха проблем с микровълновото излъчване на нашите мобилни телефони и
смартфони, впоследствие сами се сблъскаха с проблем.
Стратегиите на Wargaming са актуални и до днес.
И във Виена остава неприятен послевкус, въпреки че подбудителят на предполагаемата фалшификация вече е бил осъден
от съда, а научните трудове на виенските изследователи са били потвърдени на международно равнище.
„Скандалът с научните изследвания във Виена беше реакция на един, ще го нарека лобист, от Германия. Той отпрати обвиненията.
Така беше предизвикан спор, който първоначално беше от академичен характер, а всъщност се превърна в много
сериозен, с цел просто да се дискредитират и да се премахнат определени резултати от научни изследвания.
Седем години по-късно мога с чиста съвест да кажа, че този човек беше осъден.
Това е груба клевета. В тези обвинения няма и грам истина.
А на всички, които все още си спомнят, че нещо не е минало както трябва, днес може да се каже, че всичко е наред.
Продължаваме да следим тези данни.
Току-що приключихме с последващия проект, така че успяхме да потвърдим и да задълбочим заключенията от първия голям проект.
Не става въпрос само за това, че в някои клетки чувствителната ДНК се разпада.
Днес знаем и защо тя се счупва.
Можем да опишем клетъчния механизъм, който стои зад това.
„От научна гледна точка това е важно заключение, което позволява да се представи фактическата обстановка по убедителен начин.“
Изглежда, че „Wargaming“ в Австрия означава и злонамерено тълкуване и изопачаване на фактите, както в случая
с проучването на AUVA, ръководено от професор Мосгьолер, от страна на индустриалното лоби FMK от Виена.
Схемата на съзнателното погрешно тълкуване често се довежда до крайност, когато например в „Österreichische
Ärztezeitung“ се публикуват фалшиви новини, които едва при по-внимателно разглеждане се оказват платена реклама.
Но положението за майсторите на манипулацията бавно започва да става трудно.
Би могло да се помисли така. Но въпреки че именно човекът, който предизвика този така наречен скандал с фалшификациите,
беше уличен и накрая дори осъден от съда, списанието „Der Spiegel“ не сметна за необходимо да изясни случая.
Това би могло да бъде едно хубаво предложение.
Така че, така да се каже, остана при тази присъда за фалшифициране.
И това, което също е фатално – както след това разбрах – е, че в Америка при съдебните
дела това, така да се каже, се пренебрегва.
Е, това всъщност беше фалшификат, макар че това е глупост.
И вие видяхте как тук се манипулира.
И съответно този господин професор Лерхл отново стана тема на разговор.
Той беше подал заявление за участие в гласуването в Международната агенция за изследване на рака (IARC),
която търсеше отговор на въпроса: Допринася ли използването на мобилни телефони за развитието на рак – да или не?
И тогава г-н Лерхл беше подал кандидатурата си. А с това писмо му беше отказано, защото дори в подразделението на Световната
здравна организация по това време една комисия беше на мнение, че той е станал известен
повече като критик, отколкото като изследовател.
И така, самият г-н Лерхл е публикувал в интернет това писмо с отказ, адресирано до него.
Ето още един пример за това как би могло да се постъпи в такава ситуация.
Но и тази тема не беше засегната в традиционните медии.
Когато започнах проучванията за първия си игрален филм, бях поставен в лагера на конспираторите заради нещата,
които току-що видяхте отчасти – тези твърдения и разкрития.
Аз съм там от десет години, благодарение на една статия на първа страница в списанието „Профил“.
Добре. Тогава още един пример – проучването „MOBI-Kids“ за мобилните телефони и мозъчните тумори.
И в този случай Федералната служба за радиационна защита отново даде омаловажаваща и погрешна интерпретация.
А авторите на това така наречено проучване „MOBI-Kids“ не са установили това.
Те заявиха: Целта на проучването „MOBI-Kids“ не е била и не може да бъде да се изследва
дали мобилната връзка предизвиква мозъчни тумори!
А Федералната статистическа служба (BFS) заяви, че използването на мобилни телефони не повишава риска при децата и юношите.
Така че в този конфликт на интереси просто се работи.
Освен това имам още (...), зад което се крие именно споменатата ICNIRP.
И има един много хубав т.нар. доклад на ICNIRP, по който е работил скъпият ни Клаус Бухнер,
тогава все още като член на Европейския парламент.
„Основният извод беше, че тези хора имат връзки с индустрията.
Тоест, че те не са независими и че понякога – все пак винаги трябва да се посочва дали има
такива връзки – че понякога не са ги посочили.
„Това означава, че всъщност ставаше дума за откритие на неща, които са се развили по начин,
различен от този, по който би трябвало да се развият.“
ICNIRP всъщност не съществува, за да гарантира защитата на здравето – което всъщност би трябвало да прави – а за да
определя гранични стойности, благоприятни за индустрията.
И точно това е един от проблемите, които водят до чувство на неудовлетвореност. И така нещата продължават.
Вече имаме и някои чудесни поръчки от чужбина.
И те доказват, че предположенията относно здравето, на които FCC и ICNIRP се основават при определянето на граничните
стойности за високочестотното излъчване, изобщо не опровергават научните данни за рисковете за здравето.
И именно затова в момента те са в беда.
В Америка FCC и ICNIRP са обект на съдебно преследване.
Това са процеси, които вече са в ход. И това е добре.
Това задушаващо положение в научните изследвания и науката, което все повече разкрива рискове за здравето, се използва след това,
наред с другото, например в рамките на оценката на технологичните последствия – това вече беше споменато днес – за да
се твърди чрез рекламна агенция и рекламни мерки, може би си спомняте, да се твърди точно обратното.
А именно да се каже: 5G е нещо страхотно, в Германия всички говорят за това, всички имаме нужда от него.
И наистина, например моята работа винаги се състои в това, че аз търся хората.
Госпожа Белпоги, за която току-що споменах – една от водещите изследователки в областта на рака, имах честта да
я посетя в Института „Рамацини“; тя отговаряше за STOA.
А проучването на STOA беше подложено на критики.
И съответно мисля, че това е просто журналистическо послание: погледнете хората, а не само от зад бюрото си.
През 2020 г. тя възложи изготвянето на оценка на въздействието на 5G технологията, като
резултатите от така наречения доклад STOA са недвусмислени.
Повишеният риск от рак и влошеното качество на спермата предизвикват най-големи опасения и доведоха, наред с
другото, до призиви за спиране на разширяването и до нова информационна политика в духа на защитата на потребителите.
Учените, подкрепящи индустрията, се опитаха да поставят под съмнение компетентността на ръководителката д-р
Фиорела Белпоги, която беше и отговорна за доклада на STOA.
„Работя в областта на изследванията на рака от 1976 г.
И затова смятам, че съм научил много през професионалния си живот.
А аз бях авторът на доклада на STOA.
Но в началото мислех, че ще успея да изготвя този доклад сам.
Когато открих, че има повече от 8 000 релевантни публикации, реших да привлека и колеги.
И двамата колеги – д-р Сгарги и д-р Ворноли – имат магистърска степен по биостатистика.
„И по този начин те наистина бяха в състояние да подберат проучвания и да изготвят документи за моята обща оценка.“
…да се действа в полза на хората, да се търси диалог и да се представя тази форма на
научните познания – това е рекламна стратегия.
И това изобщо не се взема предвид.
Просто я унищожават или поне се опитват да го направят. И да, никой не я посещава.
Очевидно на днешната преса дори не ѝ хрумва да отиде при тази дама.
Което е много жалко. Тогава си казахме: „Добре, може би ще помогне, ако проведем собствено проучване.“
И вече стартирахме споменатото по-горе проучване ATHEM-3.
А публикуването на това проучване вече се състоя през 2024 г.
И мисля, че тази млада дама до мен има решаваща роля за това, че изобщо успяхме да го направим.
Но това е точно това, което всъщност би трябвало да правят властите.
Тогава ние сами по своя инициатива организирахме това, за да бъдем още по-силни и да можем да докажем чрез
проучване именно това твърдение, че всъщност няма разлика между нейонизиращото и йонизиращото лъчение.
Филмът ми „Улицата на вдовиците“ също ясно показва това.
И тогава ще можем да го публикуваме и на вашата платформа. Много ви благодаря за вниманието.
Радиацията от мобилни телефони и Wi-Fi вреди на хората, животните и околната среда. Нуждаем се от зони без радиация!
ASZA.org