„Existují studie, které poukazují na problémy nebo potenciální problémy; a existují studie, které nepřinášejí žádné výsledky.“
Průmysl však tyto studie využívá jako důkaz toho, že mobilní telefony jsou bezpečné. To je vědecký podvod!“ (…)
Sdružení zastoupující celý mobilní telekomunikační průmysl svolalo tiskovou konferenci a uvedlo:
Nebojte se, máme tisíce studií, které dokazují, že žádný problém neexistuje.
A jeden z novinářů byl tak odvážný, že se zeptal: „Můžeme se na to podívat?“ A on jim neměl co ukázat. (…)
„Vím také o výzkumnících, kteří se tím skutečně zabývali a kteří řekli: Už nikdy nechci dělat žádný výzkum týkající
se záření mobilních telefonů, protože pokud přijdu na to, že je to škodlivé pro zdraví, ta lobby mě zničí.
Klaus Scheidsteger, spisovatel a filmař, je také investigativním novinářem.
Patřil k prvnímu ročníku oboru žurnalistika na Univerzitě v Dortmundu.
Po absolvování integrované stáže ve Westdeutscher Rundfunk v Kolíně nad Rýnem odešel na čtyři roky do Francie jako nezávislý
autor a v roce 1982 natočil svůj první dokumentární film – portrét anglického spisovatele
Anthonyho Burgesse, autora románu „Mechanický pomeranč“.
Již v polovině 80. let založil ve svém rodném městě Essenu televizní agenturu a poté pomocí vlastní kamery a studiového
vybavení natáčel zpravodajství, reportáže a dokumentární pořady pro veřejnoprávní stanice ARD a ZDF, stejně jako pro RTL a Sat.1.
A později se k nim přidá německo-francouzská kulturní stanice ARTE, pro kterou dodává hotové pořady jak přímo přes ARTE
Štrasburk, tak v koprodukci s vysílacími stanicemi sítě ARTE, jako jsou NDR, BR a MDR, a také se
stanicí ZDF, a to v rámci tematického zaměření „Portréty“.
A v roce 2006 vyšla jeho první podrobná reportáž na téma mobilní komunikace, a to v rámci zakázky francouzské
státní televize FR2 s názvem „Portables au Accusation“.
Přeložil bych to jako „mobily na lavici obžalovaných“ – dá se to tak říct?
Německý koprodukční partner MDR pro ARD poté bez předchozí domluvy svůj příspěvek jednoduše zkrátil.
Už teď vidíme, jak je to oblíbené ve veřejnoprávních stanicích – pod názvem „Válka mobilů“ to rychle
odvysílali v dopoledním programu, aniž by to předem ohlásili.
Tento 50minutový film by však nabídl skutečně hluboký vhled do soudního sporu pacientů s nádory na
mozku proti celému odvětví mobilních komunikací v USA.
O deset let později pak vyšel první kino-dokumentární film s názvem „Thank you for calling“ a v
roce 2018 také stejnojmenná kniha na toto téma.
A v květnu 2024 uvedl další film s názvem „Digitální dilema“.
Tento film vzbudil při předpremiéře v Evropském parlamentu v Bruselu velký rozruch a nyní je k vidění
ve čtyřech jazycích online i ve vybraných kinech.
Klaus Scheidsteger je spoluzakladatelem studie o mobilních telefonech ATHEM-3, která vzbudila v mezinárodních
vědeckých kruzích velký rozruch, protože posloužila jako podklad pro řadu mezinárodních soudních řízení.
A více se o něm dozvíte na adrese www.das-digitale-dilemma.de
A jako místopředseda MWGFD jsem nesmírně vděčný, že se nám, drahý Klausi, podařilo tě pro MWGFD získat, a těším se na tvou přednášku
s názvem „Mezi bagatelizací, ignorancí a záměrnou nesprávnou interpretací – témata mobilních komunikací v médiích“. Máš slovo.
Mnohokrát děkuji. Ano, i pro mě je to naopak velká čest, že tu s vámi mohu být.
No, já si myslím, že vaše práce je prostě fantastická, a myslím si, že by se člověk
neměl omezovat jen na jednu tematickou oblast.
Sice jsem se do toho už před více než 20 lety zapracoval a poznal jsem tu spoustu skvělých lidí, kteří tu také sedí.
A to je vlastně něco, co mě pohání a co je také důvodem, proč se tomu stále věnuji.
V tomto smyslu bych snad mohl nejprve říci, že mám také několik krátkých videí.
K tomu bych potřeboval takovou dálkovou ovladačku, tu má ještě Klaus. Děkuji.
A nedávno mluvil o jisté frustraci. Tu jsem občas pociťoval i já.
Ale když se spojíme, když si prostě uvědomíme, že se tam tolik věcí pokazilo a tolik
věcí jde špatně, možná budeme mít zase šanci.
S takzvanými mainstreamovými médii se však v současné době stále nemůžeme úplně spolehnout.
Dovolil jsem si však krátce pohovořit o svých vlastních zkušenostech, abyste mohli tyto souvislosti lépe pochopit.
Takže, můj úplně první výlet směřuje do Ameriky.
Na show Larryho Kinga si možná ještě pamatují ti starší.
To byla opravdu talk show, která obletěla celý svět – vysílala se totiž ve více než 100 zemích.
A dnes, v historii mobilní komunikace, se již stalo, že jsme od roku 1992 byli v podstatě plně digitální – díky systému GSM, tedy
takzvanému Global System for Mobile Communication, což v podstatě představuje technologii 2G, která byla od roku 1992 digitální.
O rok později měl Larry King ve studiu hosta, který řekl:
Moje žena má teď nádor na mozku. Vždycky si držela mobil u ucha.
A já teď podám žalobu na Motorolu.
Motorola byla tehdy lídrem na trhu a během jednoho týdne, v důsledku tohoto mediálního příspěvku – z čehož lze
možná také vyvodit, že se tomuto tématu příliš neradi věnují – klesla cena akcií Motoroly o 10 procent.
To jsou samozřejmě extrémní ztráty.
Na to pak v Americe svolaná Cellular Telephone Industry Association – sdružení celého odvětví
mobilních komunikací, které se tehdy jmenovalo CTIA – svolala tiskovou konferenci a prohlásila:
Nebojte se, máme tisíce studií, které dokazují, že žádný problém neexistuje.
A jeden z novinářů se odvážil a zeptal se: „Můžeme se na ně podívat?“
A pak tam neměl co nabídnout.
Načež však o pár týdnů později začala, takříkajíc, „příběh doktora George Carla“.
Protože tento muž pak dostal za úkol provádět výzkum po dobu šesti let, aby právě dokázal, že v oblasti
mobilních komunikací vlastně neexistují žádné problémy.
A právě tento Dr. George Carlo mě z novinářského hlediska zvláště zaujal, protože se ukázalo, že právě v rámci své pracovní
činnosti pro průmysl – s rozpočtem na výzkum ve výši 28,5 milionu – objevil něco, co pro průmysl bohužel nebylo zrovna příjemné.
A tak vzniklo i takzvané „Wargame Memo“.
Jednalo se o agenturu Burson-Marsteller, která se zabývá lobbingem a reklamou a která na zakázku společnosti Motorola poskytla
doporučení, jak zacházet s kritickými vědeckými poznatky.
A tím se například dostáváme k diskreditaci vědy.
To je vzorec, který zde budeme moci rozpoznat i později.
Carlo měl dvě odbornosti: jednak byl vědec, konkrétně lékařský vědec, a jednak byl právník.
A co mě pak obzvláště motivovalo k tomu, abych se s tímto mužem osobně seznámil, byla skutečnost, že v zákulisí radí právníkům,
kteří se od roku 2001 až dodnes snaží soudní cestou dosáhnout pro pacienty s nádory na mozku toho,
čeho jsme kdysi dosáhli v případě tabáku a azbestu.
Rád bych se, pokud chcete, ještě krátce vrátil k této reportáži, protože to první dílo – novinářsko-filmové dílo, které
Ronny laskavě zmínil – se skutečně ještě vysílalo na France 2.
A mohu vám říct, že v den vysílání v květnu 2006 mi ještě zavolali a řekli:
Vzhledem k právnímu tlaku musíme něco změnit.
Takže na lavici obžalovaných musí sedět americké mobily… protože – u nás je přece všechno v pořádku, tak nějak.
Takže se do toho vložili právníci.
Pak jsem se zmínil i o Motorole, takže se musel ozvat pípnutí při zmínce o názvu firmy a na konci muselo
být v titulcích uvedeno, že WHO má vše pod kontrolou.
Vlastně tu nejsou žádné problémy.
Takhle se tedy bude pracovat, což nakonec vedlo k tomu, co Ronny laskavě již předem avizoval.
Ve skutečnosti měla být právě stanice ARD místem vysílání této reportáže.
Takže to byla vlastně úžasná spolupráce, už na začátku.
Ale pak v tom roce – mluvíme teď o roce 2006 – se práva na vysílání německé fotbalové Bundesligy –
sponzorovaná společností T-Mobile – vrátila zpět k ARD.
A právě proto bylo možné se zabývat takovými opravdu kritickými oblastmi, a rád bych vám krátce představil, co v tomto příspěvku
uvedl dr. George Carlo – který, jak již bylo řečeno, je pod právním dohledem a nemůže si
dovolit říkat cokoli – a to po krátkém úvodu.
Připravil jsem pár krátkých videoklipů, protože to možná trochu odlehčí atmosféru.
Muže, který od CTIA získal lukrativní výzkumný grant na šest let, jsem poprvé potkal v létě 2005 díky Bobovi.
Dr. George Carlo, lékařský vědec a právník, založil Institut pro výzkum bezdrátových technologií (WTA).
Měli by vědecky prokázat, že mobilní telefony jsou neškodné.
Průmysl si však najal nesprávného člověka, který i dnes nemilosrdně odhaluje pravdu.
„Existují studie, které poukazují na problémy nebo potenciální problémy; a existují studie, které nepřinášejí žádné výsledky.“
„Průmysl však tyto studie využívá jako důkaz toho, že mobilní telefony jsou bezpečné. To je vědecký podvod!“
Ano, to je možná také jeden z důvodů.
Přece jen to mohl, tak říkajíc, říct a ve Francii to nebylo cenzurováno, zatímco v Německu ano.
Pak přišel další krok, který bylo pro mě velmi zajímavé sledovat.
Jednalo se o již zmíněnou studii o reflexech profesora Adlkofera.
A pak se toho chopil časopis „Der Spiegel“ a jak hned uvidíme, měl v tom prsty i jeden konkrétní pán, který mimochodem
také pochází z Brém a kterého máme všichni velmi rádi.
Ten je tam dole a pak se objevilo to obvinění, že tyto studie byly zfalšovány asistentkou toho
profesora – a pak to celé dostalo takovou novou barvu.
Takže tady se vyprávěla taková milostná historie o tom člověku z Brém, o profesorovi Lerchlovi,
který se později ještě jednou dostane do popředí.
Je to jeden z těch, kteří v podstatě působí jako lobbisté a prostě nedosahují úrovně své vědecké odbornosti.
Je to opravdu výjimečný člověk.
V tom samém kontextu pak najdeme, pokud chcete, i tento Wargaming.
To se projevuje vždy tehdy, když věda odhalí něco, co by mohlo představovat hrozbu pro průmysl.
A v tomto případě byla tato studie, reflexní studie, skutečně systematicky prozkoumána.
A našel jsem k tomu jednu novinářku z časopisu „Profil“ ve Vídni, což byl takříkajíc malý „Spiegel“.
A ta proti tomu prostě něco namítla.
Ta pak vlastně odhalila celou tu historii.
A celý ten příběh je podle mého názoru tak jasný právě proto, že zde vidíme souvislosti a to, jak snadno
dochází k manipulaci prostřednictvím lží a dezinformací.
A jako první tu máme novinářku.
„Vím také o vědcích, kteří se tím skutečně zabývali a kteří řekli: Už nikdy nechci dělat žádný výzkum týkající se
záření mobilních telefonů, protože pokud přijdu na to, že je to škodlivé pro zdraví, ta lobby mě zničí.“
Mezi vědci tedy skutečně panují obavy, a někteří se tohoto výzkumu prostě už nechtějí ani dotknout.
„To je teď tak trochu ožehavé téma, protože se bojí, že by je to mohlo zničit nejen z vědeckého hlediska,
ale částečně i osobně, tak jak se to stalo ve Vídni.“
Od zveřejnění memoranda „Wargame“ z roku 1994 je skutečně jasně patrný určitý vzorec.
Všichni vědci, kteří odhalili problém s mikrovlnným zářením našich mobilních telefonů a
smartphonů, se následně sami dostali do potíží.
Strategie společnosti Wargaming jsou patrné i dnes.
I ve Vídni zůstává nepříjemná pachuť, ačkoli strůjce údajného padělání byl mezitím soudem usvědčen a vědecké
práce vídeňských výzkumníků byly mezinárodně potvrzeny.
„Ten vídeňský výzkumný skandál byl reakcí člověka, kterého bych nazval lobbistou, z Německa. Ten vznesl obvinění.“
Nejprve se rozvířila akademická a poté vlastně velmi zásadní polemika, jejímž cílem bylo jednoduše
zdiskreditovat a zamést pod koberec určité výsledky výzkumu.
O sedm let později mohu s čistým svědomím říci, že ten muž byl odsouzen.
To je hanebné pomlouvání. Na těch obviněních není ani zrnko pravdy.
A všem, kteří si stále v koutku duše pamatují, že se tam něco pokazilo, lze dnes říct, že je vše v pořádku.
Tyto údaje budeme i nadále sledovat.
Právě jsme dokončili navazující projekt, takže se nám podařilo potvrdit a prohloubit poznatky z prvního velkého projektu.
Nejde jen o to, že v některých buňkách dochází k rozpadu citlivé DNA.
Dnes už také víme, proč se láme.
Můžeme popsat buněčný mechanismus, který za tím stojí.
„Z vědeckého hlediska se jedná o důležitý poznatek, který umožňuje věrohodně popsat danou situaci.“
Wargaming v Rakousku zřejmě znamená také zlovolnou interpretaci a překrucování faktů, jako je tomu v tomto případě u
studie AUVA vedené profesorem Mosgöllerem, kterou provedlo průmyslové lobbistické sdružení FMK z Vídně.
Tento model záměrného zkreslení se často dovádí do extrému, například když se v rakouském lékařském časopise
„Österreichische Ärztezeitung“ objeví falešné zprávy, které se teprve při bližším prozkoumání ukážou jako placená reklama.
Ale mistrům manipulace se pomalu začíná stahovat smyčka.
To by se dalo předpokládat. Ale přestože právě ten člověk, který tento takzvaný skandál s padělky rozvířil, byl
usvědčen a nakonec dokonce soudně odsouzen, časopis Der Spiegel se neobtěžoval celou záležitost objasnit.
To by snad mohl být pěkný nápad.
Takže to tak říkajíc zůstalo u toho rozsudku za padělání.
A co je také fatální – jak jsem si pak uvědomil –, v Americe se to při soudních sporech takříkajíc zamete pod koberec.
No, tak to byla tedy padělka, i když je to nesmysl.
A viděli jste, jak se tady manipuluje.
A v souvislosti s tím se tedy opět dostalo na řeč i o tomhle panu profesorovi Lerchlovi.
Ten se totiž přihlásil do hlasování v Mezinárodní agentuře pro výzkum rakoviny, tedy IARC, která právě hledala odpověď na otázku:
Je používání mobilních telefonů karcinogenní, ano, nebo ne?
A právě tam se pan Lerchl ucházel o místo. A tímto dopisem mu byla žádost zamítnuta, protože i v pobočce Světové
zdravotnické organizace v té době panoval názor, že si vybudoval jméno spíše jako kritik než jako výzkumník.
A pan Lerchl tedy sám zveřejnil tento dopis s odmítnutím na internetu.
A ještě jeden příklad, jak by se v takové situaci dalo postupovat.
Ale ani toto téma nebylo v běžných médiích zmíněno.
Když jsem pak začal s rešeršemi pro svůj první celovečerní film, byl jsem kvůli věcem, které jste právě
částečně viděli – kvůli těmto tvrzením a odhalením – zařazen do skupiny konspiračních teoretiků.
No, já tam jsem už deset let, díky titulnímu článku v časopise „Profil“.
Dobře. Tak ještě jeden příklad: studie MOBI-Kids o mobilních telefonech a nádorech na mozku.
I v tomto případě došlo opět k bagatelizující a mylné interpretaci ze strany Spolkového úřadu pro radiační ochranu.
A autoři této takzvané studie MOBI-Kids k tomuto závěru nedospěli.
Řekli: Cílem studie MOBI-Kids nebylo a ani nemůže být zkoumání vzniku mozkových nádorů v důsledku mobilního signálu!
A BFS uvedla, že používání mobilních telefonů u dětí a mládeže riziko nezvyšuje.
Takže se prostě pracuje i v tomto rozporu.
K tomu mám ještě (...), za tím se totiž skrývá právě ta zmíněná ICNIRP.
A existuje jedna velmi pěkná takzvaná zpráva ICNIRP, na které se podílel milý Klaus Buchner, který
byl tehdy ještě poslancem Evropského parlamentu.
„Hlavním zjištěním bylo, že tito lidé mají vazby na průmysl.
Že tedy nejsou nezávislí a že někdy – vždycky se přece musí uvést, zda má člověk takové vazby – že to někdy neuvedli.
„To tedy znamená, že šlo o objev věcí, které se vyvíjely jinak, než jak by se měly vyvíjet.“
Úkolem ICNIRP opravdu není zajistit ochranu zdraví – což by vlastně měla dělat –, ale
stanovuje limity, které vyhovují průmyslu.
A právě to je jeden z problémů, který vede k frustraci. Celá ta situace pak pokračuje dál.
Nyní máme částečně i skvělé zakázky na mezinárodní úrovni.
A ty právě dokazují, že zdravotní předpoklady, z nichž vycházejí FCC a ICNIRP při stanovování limitních
hodnot pro vysokofrekvenční záření, vůbec nevyvrací vědecké poznatky o zdravotních rizicích.
A právě proto jsou teď v ohrožení.
V Americe jsou právě terčem obvinění FCC a ICNIRP.
Jde o procesy, které již byly zahájeny. A to je dobře.
Tato tíživá situace ve výzkumu a vědě, která právě odhaluje stále více zdravotních rizik, je pak mimo jiné využívána například v
rámci posuzování dopadů technologií – o čemž se dnes již také zmínilo – k tomu, aby se prostřednictvím
reklamní agentury a reklamních opatření možná si to ještě pamatujete – tvrdit přesně opak.
Tedy říci: 5G je něco úžasného, v Německu se o tom mluví, všichni to potřebujeme.
A skutečně je tomu tak, že například v rámci mé práce vždy vyhledávám lidi.
Právě zmíněnou paní Belpoggiovou, jednu z předních výzkumnic v oblasti rakoviny, jsem měl tu čest navštívit
v Institutu Ramazzini; měla na starosti program STOA.
A studie STOA byla terčem kritiky.
A proto si myslím, že je to prostě i z novinářského hlediska poselství: podívejte se na ty lidi, ne jen zpoza stolu.
V roce 2020 zadala vypracování posouzení dopadů technologie 5G; výsledky takzvané zprávy STOA jsou jednoznačné.
Největší obavy vyvolává zvýšené riziko rakoviny a snížená kvalita spermií, což mimo jiné vedlo k požadavku na zastavení rozšiřování
a k nové informační politice v zájmu ochrany spotřebitelů.
Vůči ředitelce, dr. Fiorelle Belpoggiové, která byla rovněž zodpovědná za zprávu STOA, se vědci naklonění
průmyslu pokusili zpochybnit její odbornou způsobilost.
„V oblasti výzkumu rakoviny pracuji od roku 1976.
A tak si myslím, že jsem se ve svém profesním životě hodně naučil.
A já jsem byl autorem zprávy STOA.
Zpočátku jsem si však myslel, že budu schopen tuto zprávu vypracovat sám.
Když jsem pak našel více než 8 000 relevantních prací, rozhodl jsem se zapojit i kolegy.
A oba tito kolegové, Dr. Sgargi i Dr. Vornoli, mají magisterský titul z biostatistiky.
„A díky tomu byli zcela schopni vybrat studie a vypracovat podklady pro mé celkové hodnocení.“
…jednat s lidmi, usilovat o dialog a prezentovat i tuto formu vědeckých poznatků – to vše je součástí reklamní strategie.
A to se vůbec nebere v úvahu.
Prostě se to zničí, nebo se o to alespoň pokusí. A ano, nikdo ji nenavštěvuje.
Dnešní tisk zjevně ani nenapadne, že by tuto dámu navštívil.
Což je velká škoda. Řekli jsme si tedy: Dobře, možná by pomohlo, kdybychom provedli vlastní studii.
A právě jsme zahájili již zmíněnou studii ATHEM-3.
A tato studie byla zveřejněna již v roce 2024.
A myslím si, že ta mladá dáma vedle mě má zásadní podíl na tom, že jsme to vůbec natočili.
Ale to je přesně to, co by vlastně měly dělat úřady.
To jsme pak z vlastní iniciativy uvedli do chodu, abychom byli ještě silnější a mohli právě tento poznatek
také studii podložit, že mezi neionizujícím a ionizujícím zářením vlastně není žádný rozdíl.
To jasně dokazuje i můj film „Die Witwenstraße“.
A ten pak můžeme u vás také umístit na platformu. Mnohokrát děkujeme za pozornost.
Záření z mobilních telefonů a Wi-Fi škodí lidem, zvířatům i životnímu prostředí. Potřebujeme zóny bez záření!
ASZA.org