76-kratno preseganje mejne vrednosti radioaktivnosti bi povzročilo natanko enake genetske
poškodbe kot ta relativno šibki oddajnik v vasi.
Predstavljajte si, kaj to pomeni:
Kar zadeva radioaktivnost, obstaja zaradi tehtnih razlogov varstvo zdravja, zato je to prepovedano.
Pri mobilni telefoniji je to dovoljeno.
A če je prisotno sevanje mobilnih telefonov, to ne traja le trenutek, ampak se nadaljuje dalj časa.
In potem si lahko predstavljate, kaj se zgodi.
Mišice, zlasti tiste ob arterijah, se napenjajo.
Živčne celice prenašajo impulze; če gre za bolečinski živec, boste občutili trajno bolečino.
Ta vztrajna bolečina lahko – žal moram to reči – postane tako huda, da v skrajnih primerih
ljudje tega niso več prenesli in so storili samomor.
Najlepša hvala za prijazno uvodno besedo.
To je zelo lepo.
Celo v znanstveni oddaji Bavarske radiotelevizije so trdili: Mobilna telefonija sploh ne more biti škodljiva, saj
je energija – misli se kvantna energija, kot smo slišali – precej premajhna, da bi razgradila kemijske vezi.
Torej ne more biti škodljivo.
Oprostite, takšne neumnosti pri nas širijo celo državni mediji. In ne le Bavarski radio.
Treba je vedeti, da biološki učinki ne izhajajo le iz kemijskih lastnosti, ampak da so nekatere snovi, na primer
beljakovine, biološko aktivne že zgolj zaradi svoje fizikalne oblike in fizikalnega delovanja.
In za fizike med vami: morda vas bo zanimala ključna beseda »Van der Waalsove sile«, katerih energija leži prav v
tistem območju mobilne telefonije, o katerem tu govorimo.
Toda tudi brez kakršnih koli fizikalnih znanj je mogoče razumeti, kaj se dogaja.
Oglejmo si celico.
Na sliki je modra krogla, celica, obdana s celično membrano.
Ta celična membrana ločuje zunanji prostor zunaj celice, ki ga večinoma zapolnjujejo pozitivno nabiti delci.
Tukaj sem z rumenimi krogci označil kalcijeve ione, vendar ne gre le za kalcij – prisotni so tudi kalij in številni drugi.
V celici prevladujejo negativni delci, npr. klor.
In tako kot pri »kraljevih otrocih« se negativno nabiti delci želijo približati pozitivnim in obratno, vendar
se ne morejo združiti, ker jih ločuje celična membrana.
A celična membrana ima luknje.
Luknje, ki prepuščajo le eno vrsto delcev.
Rdeče pike so luknje, skozi katere prehaja kalcij.
Obstajajo tudi druge, ki prepuščajo kalij, spet druge za druge snovi itd., vendar so te luknje običajno zamašene.
Zamašene zaradi zapletenih molekul, beljakovin, ki pravzaprav preprečujejo, da bi kalcijevi ioni vstopili vanje.
Če si podrobneje ogledamo, kako so te luknje zamašene, vidimo, da gre za spiralno oblikovane delce.
Spirale ohranjajo svojo obliko zato, ker se naboji ne porazdelijo enakomerno, ampak se med seboj privlačijo.
In tako se spirala ne more zaviti.
Toda če jo zdaj obsevamo s sevanjem, se spirala začne nihati – za fizike gre za torzijska nihanja.
In potem se lahko zgodi, da vibracija postane tako močna, da so nabiti delci preveč oddaljeni drug od drugega, da bi se
še zadostno privlačili, kar pomeni, da se spirala razpade.
To je prikazano tukaj.
V celični membrani, torej v takšnih kalcijevih kanalih, to izgleda takole:
V takšnem kanalu so spirale; tu sem narisal le dve, v resnici pa jih je štiri.
Ko nanje pade sevanje, se te spirale v nekaterih primerih, če je sevanje dovolj močno, razkrojijo, izgubijo
svojo togost in kalcijevi ioni, tj. pozitivno nabiti delci kalcija, lahko vdrejo vanje.
No, to samo po sebi ni nič nenavadnega, saj se na primer, ko napnete mišico, kalcij vdira v mišične celice.
To pomeni, da kalcij v mišičnih celicah povzroča krčenje.
V živčnih celicah kalcij omogoča prenos živčnega impulza, kar ni noben problem.
Ampak če je prisotno sevanje mobilnih telefonov, to ne traja le trenutek, ampak se nadaljuje dalj časa.
In potem si lahko predstavljate, kaj se zgodi.
Mišice, zlasti tiste ob arterijah, se napenjajo.
Živčne celice prenašajo impulze; če gre ravno za bolečinski živec, imate trajno bolečino.
Ta vztrajna bolečina lahko – žal moram to reči – postane tako huda, da v skrajnih primerih
ljudje tega niso več prenesli in so storili samomor.
Žal je tako, poznam več takih primerov, to je grozno.
Dobro, kaj se zgodi zdaj, ko kalcij vstopi v celico?
Nato se sproži cela veriga reakcij.
Te reakcije – tukaj sem prikazal le eno od verig, obstaja pa jih več.
Pomembna je končna točka pri modrih kvadratih.
Tako lahko vidite, da se pojavijo prosti radikali in oksidativni stres.
Ta oksidativni stres pa predstavljajo zelo agresivne kemijske spojine, ki med drugim napadajo genetski material – DNK.
To je bilo, kar zadeva končni učinek, že pred mnogimi, mnogimi leti preučeno v številnih poskusih.
Mislim, da obstaja precej več kot 100 znanstvenih raziskav, ki preučujejo ta učinek.
In trenutno smo spet v razcvetu, saj se na tem področju nenehno, skoraj vsak teden, pojavljajo nova dela.
Najbolj znana študija je bila tako imenovana »Reflexova študija«, ki jo je naročila EU, nato pa je sprožila
ustrezen odmev v javnosti, industrija pa jo je napadla – z neverjetnimi obrekovanji in groznimi stvarmi.
Tega zdaj ne bomo obravnavali, morda pa bo to storil moj sosed, gospod Scheidsteger.
Dobro, te kemijske reakcije, kot sem že rekel, med drugim povzročajo genetske spremembe, te pa imajo dva možna izida.
Ali rak ali slaba genetska dediščina za naslednjo generacijo.
Najprej si podrobneje oglejmo, kako je mogoče količinsko opredeliti genetske okvare.
Seveda je mogoče pri posameznih celicah preiskati DNK, da bi ugotovili, ali je poškodovana.
V zadnjem času nam je uspelo nekaj, česar ljudje niso mislili, da je mogoče.
Veste, da se genetski material pred celično delitvijo razporedi v kromosome.
Če je DNK, genetski material, poškodovana, nastanejo tudi poškodovani kromosomi.
Zlasti zanimivi so t. i. dizentrični kromosomi.
Uporabljajo se pri preiskavah radioaktivnosti, da se ugotovi, kakšno radioaktivno dozo je prejel človek.
Vedeti morate naslednje: dizentrični kromosomi nastanejo praktično izključno zaradi sevanja, ne zaradi kemičnih vplivov, ne
zaradi drugih okoljskih vplivov, ampak izključno zaradi sevanja.
Zato je tudi sodno priznano, da je število ali pogostost dicentričnih kromosomov zanesljiv
pokazatelj izpostavljenosti radioaktivnemu sevanju.
Mi, to je skupina, v kateri je več nas tukaj, smo primerjali dve vasi.
V eni vasi je stal mobilni stolp, ki sploh ni bil posebej visok, v drugi pa ga ni bilo.
V nasprotnem primeru so natančno primerjali celotno prebivalstvo ali preučevani del
prebivalstva, tako kot to počnejo tudi pri radioaktivnosti.
To pomeni, da so želeli natančno vedeti vse o ljudeh – od njihovih preteklih zdravstvenih težav in
prehranjevalnih navad pa vse do tega, ali jedo sir.
In pravkar je izbral ustrezno število ljudi.
Pri osebah, izpostavljenih sevanju – kot rečeno, gre za povsem običajen, ne posebej močan mobilni oddajnik na strehi hiše v vasi
–, je to povzročilo dizentrijske kromosome, ki bi nastali ob izpostavljenosti radioaktivnemu sevanju, pri
čemer je vrednost po 76 letih dosegla mejno vrednost.
Ali, z drugimi besedami:
Ker je (radioaktivno) sevanje v zelo močni obliki obstajalo praktično le eno leto – 76-kratno preseganje mejne
vrednosti za radioaktivnost bi povzročilo natanko enake genetske poškodbe kot ta relativno šibki oddajnik v vasi.
Treba si je predstavljati, kaj to pomeni.
Kar zadeva radioaktivnost, obstaja zaradi tehtnih razlogov varstvo zdravja, zato je to prepovedano.
Pri mobilni telefoniji je to dovoljeno.
Naj se vrnemo nazaj – kaj to v praksi pomeni?
Eden od končnih izidov je rak, o tem smo že govorili.
Obstaja nešteto študij, ki preučujejo raka kot posledico uporabe mobilnih telefonov.
Izpostavil sem le nekaj najpomembnejših, morda najbolj znanih.
Prva je študija Hardella, ki je posebej preučeval, ali se pri ljudeh, ki telefonirajo z mobilnim telefonom
pri ušesu, poveča pojavnost možganskih tumorjev ali ne?
In ugotovil je:
Opaziti je povečano število možganskih tumorjev, in sicer na desni strani, če telefonirate z desno
roko, ter na levi strani, če telefonirate z levo roko.
Druga točka iz Nacionalnega programa za toksikologijo.
Gre tudi za študijo, ki jo je naročila država, in sicer ameriška država.
Obsevalo se je nekaj tisoč miši in podgan ter ugotovilo, da so se zaradi sevanja razvile določene vrste raka.
Statistično popolnoma in natančno dokazano.
V teh študijah so uporabili relativno močno sevanje.
Potem smo rekli: »No, pri nas je sevanje vendarle precej šibkejše.«
Zato je gospa Belpoggi v Italiji opravila enake raziskave z obsevanjem, ki je bilo nekoliko nad našo mejno vrednostjo
in tudi precej pod njo, ter prišla do enakega rezultata.
To pomeni, da je bilo pri živalih, zlasti pri podganah, dokazano, da se rak pojavi tudi pri vrednostih, ki so precej nižje od naše
mejne vrednosti – sicer le pri nekaterih vrstah raka, a vseeno.
Profesor Lin je nekoč delal v mobilni industriji.
Na podlagi teh poskusov je dejal: »Zdaj je nedvomno jasno: mobilna telefonija povzroča raka!«
To si lahko ogledate tudi v drugi študiji, kjer so prav tako navedeni uradni podatki v angleščini.
V Veliki Britaniji se ti uradi med seboj razlikujejo...
Oprostite, to sem kar pozabil, gremo še k Belpoggiju:
Odmerki, ki so jih prejeli ljudje, so celo linearno povezani z verjetnostjo, da so živali zbolele za rakom.
Vrnimo se k angleški študiji – to so podatki angleškega urada za zdravje.
Raziskovali so gliome stopnje 4, torej posebej agresivne možganske tumorje, ki so praktično vedno smrtni.
Razlikujejo se glede na različne možganske regije.
Zelena krivulja prikazuje večino možganskih področij, ki se v zadnjih letih niso bistveno spremenila.
Rdeča krivulja se nanaša le na frontalni režnji, ki se razteza v stran, in na stranski režnji.
In od uvedbe mobilne telefonije se je to število hitro povečalo.
Moje statistike se žal končajo že relativno zgodaj.
To je zaradi moje lenobe, da od takrat nisem več posodabljal podatkov, a nadaljujemo.
Dobro, to so bili primeri raka.
Lahko bi rekli, da če si nekdo želi izpostavljati se radijskim valovom – čeprav se jim je mogoče vsaj delno
izogniti, a le delno –, potem je sam kriv, če zboli za rakom.
To je sicer cinično, a ti to pogosto vržejo v obraz.
Kjer pa zagotovo ni opravičila, je škoda, ki jo utrpi naslednja generacija.
Izvedli smo študijo, v kateri je sodelovalo 7.000 obsevanih pujskov in približno 10.000 neobsevanih.
Točno v tem mesecu, resnično v tem mesecu, ko se je začelo sevanje, so breje svinje začele rojevati poškodovane pujske.
Tukaj sem jih nekaj posnel.
To zelo spominja na primer »Contergan«.
Treba je vedeti, da je pri tem sevanju, ki je v povprečju znašalo nekaj 100 mikrovatov na m², največja vrednost, ki je bila
celo uradno izmerjena, znašala največ 1.200 mikrovatov na m².
Naša meja je 10 milijonov!
A prav zaradi tega šibkega sevanja se pri njih pojavijo te deformacije.
In če upoštevam samo tiste, ki so vidni že ob rojstvu – ne tiste z okvarami notranjih organov, ampak tiste,
ki so takoj vidni –, imamo 1 % poškodovanih pujskov.
Vedeti morate, da so prašiči genetsko zelo podobni človeku.
In to ne velja le za prašiče, tudi pri govedu se pojavljajo deformacije.
To pomeni, da poteka skozi živalsko kraljestvo.
To smo opazili tudi pri rastlinah.
Tukaj nimam nobenih slik v zvezi s tem.
Zdaj vas prosim, da razmislite:
Imeli bi lahko mobilno omrežje, ki bi porabljalo le delček sevanja.
Morda bo kdo od nas še pojasnil, kako to v praksi poteka.
Sedanja metoda je cenejša in prinaša večji dobiček upravljavcem.
Ali si to res želimo?
Ali to pomeni, da tvegamo, da bo 1 % naših potomcev utrpelo vidne poškodbe, samo zato, da bo ceneje?
Prosimo, upoštevajte, da gre tukaj le za vidne poškodbe.
Ti se pri ljudeh ne rodijo.
To je spet grozno, če to rečem, ampak tako je, te otroke splavijo.
V nobenih statistikah jih ne boste našli.
Ampak ali si to sploh želimo?
Ali res želimo to, samo da bo vse poceni?
Hvala za vašo pozornost.