Také si stále kladete otázku, proč mají obyčejní lidé k dispozici stále méně peněz, zatímco objem peněz několika superbohatých
lidí a zejména některých rodinných dynastií razantně narůstá?
Dnes se s vámi budeme zabývat příčinami tohoto vývoje:
Banky jsou v současnosti vysoce respektovány a nezávislost centrálních bank na ekonomice
je opakovaně prezentována jako důležitý předpoklad finanční stability.
Je to pravděpodobně především proto, že se předpokládá, že bankéři jsou vysoce kompetentní v oboru ekonomie.
Prof. Richard Werner, který zažil bankovní krizi v 90. letech jako stipendista Deutsche Bank v Tokiu a měl možnost
osobně hovořit s mnoha klíčovými osobnostmi, získal také zvláštní odborné znalosti v bankovním sektoru.
Podrobně tyto procesy analyzoval a napsal o nich knihu, která se v Japonsku stala bestsellerem
a sesadila z první příčky i Harryho Pottera.
Později byl řadu let členem Stínové rady Evropské centrální banky (ECB), skupiny odborníků, kterou moderoval deník Handelsblatt.
Napsal několik knih a v srpnu 2025 poskytl rozhovor, v němž upozorňuje, že nezávislé centrální banky často nepřispívají
ke stabilitě, což by ale měl být jejich hlavní úkol.
Spíše záměrně vytvářejí a nechávají praskat bubliny na trhu s aktivy, což vedlo k nejdelším
a nejzávážnějším hospodářským krizím v historii.
To vše je možné díky schopnosti bank vytvářet nové peníze.
Jaké jsou však dopady této tvorby peněz?
Proč to znamená, že běžní občané mají k dispozici stále méně peněz?
Pro objasnění těchto otázek je třeba podrobit úvěrový systém, jeho vznik a úlohu centrálních bank
v tomto podvodném systému detailnímu zkoumání.
1. Poskytování úvěrů je spočívá na tvorbě peněz
Poskytování úvěrů za úrok je základem bankovní činnosti.
Předpokladem je, že banky předávají vklady klientů ostatním klientům jako úvěry.
Neuvěřitelné je, že banky mohou stejnou částku neustále a znovu předávat dalším zákazníkům jako další úvěry.
S povinnou minimální rezervou ve výši 1 % to znamená, že každé euro lze půjčit až 99krát a kasírovat tak zisky z úroků.
V účetní rozvaze bank se to pak prezentuje tak, jako kdyby všech 99 dlužníků tuto částku
v bance uložilo, i když žádný vklad nikdy neprovedli.
Přísně vzato se jedná o falšování obchodních dokumentů a je nepředstavitelné, že by toto vlády jednoduše ignorovaly.
Tímto způsobem se mlčky toleruje, že banky zneužívají svého postavení správce účetního systému ekonomiky.
Porovnáme-li bilanci před a poté, je zřejmé, že peněžní zásoba se pouze v důsledku těchto úvěrových transakcí zvýšila stonásobně.
Tímto způsobem může vytvářet peníze každá komerční banka, jen musí dodržovat pravidla centrální banky
o minimálních rezervách a kapitálových poměrech.
V dřívějších dobách chtěli alchymisté - takzvaní středověcí chemici - vytvořit zlato z ničeho.
Banky uspěly takříkajíc ne se zlatem, ale s penězi.
Viz také pořad Kla.TV: Zpověď banky: Vytváříme peníze z ničeho.
Proto se náš měnový systém nazývá "fiat money" - je to latinsky a znamená to: Nechť jsou peníze!
2. Jak se historicky vyvíjelo úvěrové podnikání?
Vlastnit zlato bylo nebezpečné, a proto lidé vždy hledali způsoby, jak ho uchovat v bezpečí.
V dřívějších dobách to dělali zlatníci.
Z této pomoci se vyvinul úvěrový obchod, který profesor Werner popisuje následovně:
"Zlatníci byli zkušení v zacházení s drahými kovy a měli nejen značné zásoby, ale také trezory a vycvičené
bezpečnostní síly - někdy dokonce malé soukromé armády -, aby zajistili ochranu svého majetku.
Obyvatelstvo se proto stále častěji obracelo na zlatnické trezory jako na bezpečné místo
pro uložení svých šperků, drahých kovů a mincí.
Zlatník při příjmu zlata vystavil stvrzenku a netrvalo dlouho a vkladatelé používali doklad
o uloženém majetku jako platební prostředek:
Aby si mohli něco koupit, zaplatili prodávajícímu depozitním certifikátem, podepsaným na zadní straně jejich jménem.
Aby se usnadnily bezhotovostní transakce na tomto základě, začaly se stále více používat vkladové certifikáty,
které však již nenesly jméno původního vkladatele."
Zlatníci tak vlastně vytvořili evropské papírové peníze.
"V míře, v jaké depozitní certifikáty nabyly charakteru všeobecného platebního prostředku,
se výběr uloženého zlata stal vzácnějším.
Velké množství zlata proto leželo nevyužité ve zlatnických trezorech.
Tím se jim otevřela nová obchodní příležitost:
Mohli by zlato půjčovat a účtovat za něj úrok.
Zlatníkům se však nedoporučovalo půjčovat příliš mnoho zlata, které měli u sebe.
Oni ale našli způsob, jak obchod s půjčkami dále rozvinnout:
Stačilo, aby svým dlužníkům místo zlata dali depozitní certifikáty, které mohly být použity jako papírové peníze.
Ve skutečnosti dlužník obdržel pouze kus papíru, ačkoli musel svůj dluh a složené úroky zaplatit "skutečnými" penězi.
Z přísně právního hlediska tedy nebyly vkladové listy ničím jiným než padělanými dokumenty,
které představovaly nepravdivé skutečnosti, tedy podvod.
Pro zlatníky, kteří se tak prakticky stali bankéři, představoval příjem z úroků čistý zisk, na kterém nemuseli příliš pracovat.
Stačilo, aby se ujistili, že mají dostatečné jistiny, například v podobě vlastnických práv k pozemkům
jinému majetku, a že jsou připraveni své nároky vymáhat."
Jak stoupala chuť riskovat, tím více jim svěřeného zlata se půjčovalo.
Proto bylo důležité o takovýchto obchodních praktikách mlčet, aby příliš mnoho zákazníků najednou nechtělo
dostat zlato zpátky, čímž by se tento podvod odhalil.
Nemohli však skrýt důsledky svého počínání, protože to vedlo k tomu, že hromadili stále větší bohatství,
zatímco obyvatelstvo postupně chudlo.
Slavný ekonom William Cunningham (1849-1919) například přirovnal činnost těchto soukromých bankéřů v Anglii
k houbě, která pohlcuje veškeré bohatství země a brání jakémukoli hospodářskému rozvoji.
Protože to přirozeně vedlo k závisti a nelibosti, potřebovali bankéři oficiální institucionální rámec,
který by legalizoval jejich podnikání a poskytl jim ochranu.
Toho dosáhli založením Anglické banky v roce 1694.
V té době anglický král Vilém III. postoupil královskou výsadu vydávání měny konsorciu soukromých bankéřů.
Ti mu na oplátku měli poskytovat neomezené úvěry na jím vedené války.
Tím se prakticky zrodily soukromé centrální banky a moderní bankovní systém a systém úrokových podvodů,
který pod touto oficiální rouškou vzkvétá dodnes a rozšířil se po celém světě.
3. Centrální banky - rozmnožování peněz ve velkém měřítku
Zatímco komerční banky vytvářejí nové peníze poskytováním úvěrů, centrální banky peníze rozmnožují ve velkém měřítku.
To se děje tak, že nakupují cenné papíry - například akcie a státní dluhopisy - za peníze, které mohou vytvářet
prakticky neomezeně pouhým stisknutím tlačítka.
Státní dluhopisy jsou směnky, které zavazují stát k ročním úrokovým platbám
a ke splacení příslušné hodnoty v den splatnosti.
Například jen v období od března 2015 do konce roku 2018 nakoupila Evropská centrální banka (ECB) státní
dluhopisy zemí eurozóny v hodnotě přibližně 2,1 bilionu eur.
V době koronakrize pak spustil tzv. pandemický nákupní program PEPP v hodnotě 1,35 bilionu eur,
jehož cílem bylo odkoupit státní dluhopisy zejména zemí eurozóny.
Naposledy americká centrální banka Fed v prosinci 2025 oznámila, že zahájí program nákupu dluhopisů, v jehož rámci bude měsíčně
nakupovat americké státní dluhopisy v hodnotě až 40 miliard USD.
Pokud tyto obrovské sumy peněz, které byly vytvořeny z ničeho, vstoupí do hospodářského cyklu, podporují inflaci.
Skutečnost, že je k dispozici více peněz, ale není větší nabídka, jednoduše vše zdražuje.
Za stejné zboží tak musíte zaplatit více.
V důsledku toho je majetek občanů doslova spálen.
4. Složené úročení vytváří nezměrný dluh
Protože banky zpravidla účtují úroky z úroků, dlužné částky exponenciálně rostou, aniž by banky měly další náklady.
Vždyť oni proto nemusí poskytovat žádné další zboží nebo přídavné služby.
V delším časovém horizontu, jak je tomu obecně například u státního dluhu,
dosahují dlužné částky nepředstavitelných rozměrů.
Například půjčka ve výši 100 000 EUR s 8% ročním úrokem vzroste za deset let bez splácení na více než 215 000 EUR, po 20
letech je to již 466 000 EUR a po 50 letech je to neuvěřitelných 4,69 milionu EUR dluhu, který je třeba splatit.
Následující příklad ilustruje neuvěřitelné bohatství, které mohou banky získávat neustálým poskytováním úvěrů po staletí:
Za pouhý 1 kg zlata půjčený na 8 % úrok na 250 let se na konci splatí částka, která je vyšší než celkové množství
zlata vytěženého na světě do konce roku 2024 (216 265 tun).
Bank of England funguje od roku 1694, tedy více než 330 let.
5. Centrální banky se chrání před veškerou státní justicí
Aby se centrální banky ochránily před soudními žalobami v rámci tohoto obrovského podvodného systému, přijaly preventivní opatření,
která mají maximalizovat jejich bezpečnost.
Velmi zřetelně je to vidět v Bank of England v londýnské City, v Bance pro mezinárodní platby v Basileji
a v Evropské centrální bance ve Frankfurtu nad Mohanem.
Jejich pozemky nepatří sousednímu státu, jsou extrateritoriální, a proto nepodléhají státní jurisdikci.
Jasněji již nelze charakterizovat mocenský potenciál těchto bank.
Tím si zajistili, že je nikdo nebude moci hnát k odpovědnosti.
Abychom však mohli toto neuvěřitelně výsadní postavení správně klasifikovat, je důležité zaměřit se nikoli
přímo na banky, ale na bankéře, kteří za nimi stojí.
Jak bylo odhaleno v pořadech "Rothschildovo spiknutí", 1. a 2. část, globální finanční a bankovní systém byl vytvořen
několika mocnými zednářskými bankovními rodinami, jako jsou Rothschildové, Rockefellerové a Warburgové.
Jsou to také oni, kdo dodnes ovládají tento obrovský podvodný systém a drancují tak světové obyvatelstvo.
Protože si jsou tohoto obrovského zločinu zjevně vědomi, udělali také vše pro to, aby za něj
nikdy nemohli být pohnáni k odpovědnosti.
Jsou to také oni, kdo v pozadí po dlouhou dobu dělali vše, co bylo v jejich silách a vlivu,
aby mechanismus tvorby peněz před veřejností utajili.
Například podle profesora Wernera není dodnes v učebnicích ekonomie řádně zpracována
tvorba peněz a není popsána jediným vzorcem.
A to i přesto, že je pro výpočet peněžní zásoby zásadní.
V ekonomice se k bankám přistupuje, jako by pouze přenášely úspory jedněch na druhé.
Tento přístup je však od základu špatný - jak je podrobně vysvětleno.
Vždy existovali autoři, kteří si uvědomovali proces tvorby peněz a stručně o něm psali.
Toto poznání se však zatím nedostalo do učebnic používaných na univerzitách.
To se jistě dělo z dobrého důvodu, protože jak řekl automobilový magnát Henry Ford: "Kdyby lidé rozuměli
peněžnímu systému, do zítřejšího rána bychom měli revoluci."
Závěr: Skutečnost, že tento podvodný peněžní systém dosud prokouklo jen velmi málo lidí a že se o něm
nepíše v učebnicích, ukazuje, jak úspěšně se těmto bankéřům daří skrývat jeho pravou podstatu.
Tím se zastírá skutečnost, že inflace je podporována tvorbou peněz bez současného vytváření reálného ekvivalentu hodnoty.
Protože nyní je k dispozici více peněz.
Lidé si tedy za tyto peníze chtějí koupit více.
Protože se však množství hmotných aktiv, služeb atd. nezvýšilo, vyšší množství peněz se
jednoduše rozděluje mezi stávající aktiva.
To znamená, že se zvyšují ceny a vše je stále dražší.
Například v Německu se od zavedení eura v roce 2002 cena kilogramu chleba více než zdvojnásobila.
V roce 1948, kdy byla německá marka zavedena, činila průměrná cena pouhých 41 feniků, což dnes odpovídá přibližně 20 centům.
K tomuto obrovskému nárůstu cen samozřejmě přispěly i náklady na úroky a složené úroky a rostoucí daňové
a celní zatížení, které všechny produkty ještě více zdražují.
Protože tento systém podvodů s penězi znamená, že výdaje státu na splácení dluhů neustále rostou,
musí stát odpovídajícím způsobem zvyšovat daně a odvody.
V Německu vzrostly v letech 1960-2025 z 33,4 % na 41,8 % hrubého domácího produktu.
To znamená, že hodnota veškerého zboží a služeb vyrobených v Německu je zatížena daněmi a cly v celkové výši téměř 42 %.
Celkově tento vývoj vedl k tomu, že euro jen od roku 2000 ztratilo téměř 40 % své kupní síly.
Ztráta kupní síly je největší v souvislosti s nemovitostmi, protože jejich ceny neúměrně vzrostly.
Výsledkem je, že stále méně lidí si může dovolit koupit vlastní bydlení nebo musí téměř
celý život pracovat, aby splatili své dluhy.
Bývalý ředitel Jihoafrické rezervní banky Stephen Mitford Goodson ve své knize "Dějiny centrálního bankovnictví a zotročení lidstva"
velmi fundovaně dokládá, že tento vývoj je přímým důsledkem centrálního bankovnictví a systému úrokových podvodů.
Podle Goodsona to nakonec vede k úplnému zbídačení a nakonec k zotročení lidstva.
Abychom tento katastrofální vývoj zastavili, je nyní důležité opakovaně řešit důležité otázky na veřejnosti:
Proč je princip tvorby peněz před veřejností tak úspěšně utajován a nevyučuje se v ekonomii?
Je to další důkaz toho, že finanční mafie pronikla do všech oblastí života, jako je vzdělávání a věda?
Je nečinnost vlád a mlčení předních médií k tomuto obrovskému podvodu známkou toho, že i ony jsou
poskoky nebo dokonce součástí této zločinecké sítě?
Odpověď na všechny tyto otázky by jistě měla zajímat celé oklamané světové obyvatelstvo
a mělo by nastavit správný směr pro změnu.
Lidstvo přece nepotřebuje nic naléhavěji než nový a spravedlivý finanční systém, v němž si samozvaní podvodníci nebudou plnit kapsy,
ale v němž bude tvorba peněz opět zcela v rukou suverénních států a banky blízké lidem
budou poskytovat své půjčky bez úroků.
Nastala nová éra!
Jako jaro ukončuje vládu zimy, tak nyní éra světla ukončuje vládu temnoty!
Pokud chcete také změnit svět k lepšímu, staňte se součástí tohoto nového věku!
Buďte světlem a šiřte světlo této mise tím, že ji budete šířit a mluvit o ní.
Pokud si však uvědomujete, že už se nedá jít dále v osamocení, pak je nejvyšší čas spojit síly
a být společně novou nadějí pro tento svět!
Připojte se tedy k našemu obrovskému hnutí Kla.TV, dokud se veškerá temnota nestane světlem,
a načerpejte novou naději a odvahu!
Na stránkách https://www.kla.tv/mitwirken máte jedinečnou příležitost přispět přímo a snadno na Kla.TV!
Je to něco jako zvuk vzdálených sirén.
Je to něco jako závan úsvitu
Hluboko v srdci tkví náše tušení a naše touha.
Máme jistotu, že vše jednou dobře dopadne.
Je to bezmocný hněv spárovaný s láskou
Je to utrpení, jehož ovoce přináší proměnu.
Je to víra v nový svět dneška
Kdož už hlasitě zpívá v noci nového jitra
A my cítíme, že přišel náš čas a jsme připraveni
A my cítíme, že přišel náš čas a jdeme kupředu
A my cítíme, že přišel náš čas a vezeme se na této vlně
Nastal čas, aby pravda vyšla najevo.
Nyní je čas na odhalení lži.
A ti, kdo intrikují v temnotě, jsou nyní konečně odhaleni!
Nyní je čas, aby národy povstaly jako slunce a měsíc spravedlnosti.
Nastal čas, kdy dospíváme a všichni se probouzejí z televizního spánku.
Nastal čas, aby pravda vyšla najevo.
Přišel čas na na odhalení lži.
A ti, kdo intrikují v temnotě, budou nyní konečně odhaleni!
Nyní je čas, aby národy povstaly jako slunce a měsíc spravedlnosti.
Nastal čas, kdy dospíváme a všichni se probouzejí z televizního spánku.
Nastal čas, aby pravda vyšla najevo.
Nyní je čas na odhalení lži.
Hned teď!