Spørger du også dig selv, hvorfor almindelige mennesker har færre og færre penge til rådighed, mens mængden
af penge hos nogle få superrige mennesker og især visse familiedynastier stiger hurtigt?
I dag vil vi komme til bunds i denne udvikling sammen med dig:
Banker er højt respekterede i dag, og centralbankernes uafhængighed af økonomien præsenteres gentagne gange
som en vigtig forudsætning for finansiel stabilitet.
Det skyldes nok primært, at bankfolk antages at have en høj grad af økonomisk ekspertise.
Prof. Richard Werner, som oplevede bankkrisen i 1990'erne som stipendiat hos Deutsche Bank i Tokyo og havde mulighed for at
tale personligt med mange af de centrale aktører, har utvivlsomt også erhvervet sig en særlig ekspertise inden for banksektoren.
Han analyserede processerne i detaljer og skrev en bog om dem, som blev en bestseller i
Japan og endda slog Harry Potter af pinden.
Senere var han i mange år medlem af Den Europæiske Centralbanks (ECB) Skyggeråd, et
ekspertpanel, som Handelsblatt var ordstyrer for.
Han har skrevet flere bøger og gav et interview i august 2025, hvor han påpeger, at uafhængige centralbanker ofte ikke bidrager
til stabilitet, hvilket ellers ville være deres hovedopgave.
I stedet skaber og sprænger de bevidst aktivbobler, hvilket har ført til de længste og
mest alvorlige økonomiske kriser i historien.
Alt dette er muligt på grund af bankernes evne til at skabe penge.
Men hvad er effekten af denne pengeskabelse?
Hvorfor betyder det, at almindelige borgere har færre og færre penge til rådighed?
For at afklare disse spørgsmål vil kreditsystemet, dets oprindelse og centralbankernes rolle i dette
bedrageriske system blive undersøgt i det følgende.
1. Kreditvirksomheden er baseret på skabelse af penge
Udstedelse af lån mod renter er kernen i bankvirksomhed.
Dette er baseret på den antagelse, at banker videregiver kundeindskud til andre kunder som lån.
Men utroligt nok kan bankerne sende det samme beløb videre til andre kunder som kredit igen og igen.
Med en påkrævet minimumsreserve på 1 % betyder det, at hver euro kan udlånes op til 99 gange for at tjene renter.
Præsentationen i bankens balance er så, som om alle 99 låntagere havde deponeret dette beløb i
banken, selv om de aldrig foretog en indbetaling.
Strengt taget er det en forfalskning af forretningsdokumenter, og det er utænkeligt, at regeringer bare ville ignorere det.
På den måde tolereres det stiltiende, at bankerne misbruger deres tillidsposition som
administratorer af økonomiens regnskabssystem.
Hvis man sammenligner balancen før og efter, bliver det tydeligt, at pengemængden kun er steget med en
faktor 100 som følge af disse kredittransaktioner.
Enhver kommerciel bank kan skabe penge på denne måde, den skal bare overholde centralbankens
regler om minimumsreserver og kapitalprocenter.
I tidligere tider ville alkymister – middelalderens såkaldte kemikere – skabe guld ud af ingenting.
Bankerne har så at sige haft succes, ikke med guld, men med penge.
Se også Kla.TV-programmet: Tilståelse fra en bank: Vi skaber penge ud af ingenting.
Det er derfor, vores monetære system kaldes "fiat-penge" – det er latin og betyder: Lad der være penge!
2. Hvordan har udlånsvirksomheden udviklet sig historisk?
Det var farligt at eje guld, så folk har altid søgt efter måder at beskytte det på.
I tidligere tider blev det gjort af guldsmede.
Ud fra denne hjælp udviklede de kreditvirksomheden, som professor Werner beskriver på følgende måde:
"Guldsmede var erfarne i at håndtere ædelmetaller og havde ikke kun betydelige lagre, men også pengeskabe og
uddannede sikkerhedsstyrker – nogle gange endda små private hære – for at sikre beskyttelsen af deres ejendele.
Derfor vendte befolkningen sig i stigende grad mod guldsmedenes hvælvinger som et sikkert sted at
opbevare deres smykker, ædelmetaller og mønter.
Når guld blev deponeret hos guldsmeden, udstedte han en kvittering, og det varede ikke længe, før indskyderne
brugte beviset på deres deponerede værdier som betalingsmiddel:
For at købe noget efterlod de f.eks. indskudsbeviset hos sælgeren, skrev under på bagsiden og overførte det til ham.
For at lette kontantløse transaktioner på et sådant grundlag blev der i stigende grad brugt indskudsbeviser,
som ikke længere bar den oprindelige indskyders navn."
Guldsmedene havde således skabt europæiske papirpenge.
"I det omfang indskudsbeviserne antog karakter af et generelt betalingsmiddel, blev det
sjældnere, at det indskudte guld blev trukket tilbage.
Store mængder guld lå derfor ubrugte hen i guldsmedenes hvælvinger.
Det åbnede en ny forretningsmulighed for dem:
De kunne låne guldet ud og opkræve renter af det.
Det var dog ikke tilrådeligt for guldsmedene at låne for meget ud af det guld, de opbevarede.
Men de fandt en måde at udvide deres lånevirksomhed på:
De behøvede kun at give deres debitorer indskudsbeviser i stedet for guld, som kunne bruges som papirpenge.
Faktisk fik skyldneren kun et stykke papir, selv om han skulle betale sin gæld og de sammensatte renter med "rigtige" penge.
Ud fra et strengt juridisk synspunkt var indskudsbeviserne derfor ikke andet end forfalskede
dokumenter, der repræsenterede falske fakta, dvs. bedrageri.
For guldsmedene, som dermed praktisk talt blev bankfolk, var renteindtægterne et nettooverskud,
som de ikke behøvede at arbejde særlig hårdt for.
Det eneste, de skulle gøre, var at sørge for, at de fik tilstrækkelig sikkerhed, f.eks. i form af ejendomsret til jord og
anden ejendom, og at de var parate til at håndhæve deres krav."
Jo højere risikovillighed, jo mere af det guld, de havde fået betroet, lånte de ud.
Det var kun vigtigt at holde mund med disse forretningsmetoder, så ikke mange af deres kunder ville have guldet
tilbage på samme tid, og svindlen ville blive så åbenlys.
De kunne dog ikke skjule konsekvenserne af deres handlinger, da det førte til, at de samlede mere og
mere rigdom, mens befolkningen gradvist blev fattigere.
Den berømte økonom William Cunningham (1849-1919) sammenlignede f.eks. de private bankiers aktiviteter i
England med en svamp, der opsugede al landets rigdom og forhindrede enhver økonomisk udvikling.
Da dette naturligvis førte til misundelse og vrede, havde bankfolkene brug for en officiel institutionel ramme,
der legaliserede deres forretning og gav dem beskyttelse.
Det gjorde de ved at grundlægge Bank of England i 1694.
På det tidspunkt afgav kong William III. af England det kongelige privilegium til at udstede
valutaen til et konsortium af private bankfolk.
Til gengæld skulle de give ham ubegrænset kredit til hans krige.
Dette var praktisk talt fødslen af private centralbanker og det moderne bank- og rentesvindelsystem, som har
blomstret den dag i dag, skjult under denne officielle kappe, og som har spredt sig over hele verden.
3. Centralbanker – pengemultiplikation i stor skala
Mens forretningsbankerne skaber nye penge ved at yde lån, formerer centralbankerne penge i stor stil.
Det sker ved at købe værdipapirer – f.eks. aktier og statsobligationer – med penge, som de har lov til at
skabe stort set ubegrænset ved at trykke på en knap.
Statsobligationer er gældsbreve, der forpligter staten til at betale årlige rentebetalinger og
tilbagebetale den respektive værdi på udløbsdatoen.
For eksempel købte Den Europæiske Centralbank (ECB) alene i perioden fra marts 2015 til slutningen af 2018 statsobligationer
fra eurolandene til en værdi af omkring 2,1 billioner euro.
Under coronakrisen lancerede den så det såkaldte PEPP-coronavirusopkøbsprogram til en værdi af 1,35 billioner
euro for at opkøbe statsobligationer fra især eurolandene.
Senest meddelte den amerikanske centralbank, Fed, i december 2025, at den ville lancere et
obligationsopkøbsprogram, der skulle opkøbe amerikanske statsobligationer for 40 milliarder dollars om måneden.
Hvis disse enorme pengesummer, som blev skabt ud af ingenting, kommer ind i det
økonomiske kredsløb, sætter de gang i inflationen.
For det faktum, at der er flere penge til rådighed, men ikke mere udbud, gør simpelthen alting dyrere.
Så du skal betale mere for de samme varer.
Resultatet er, at borgernes aktiver bogstaveligt talt bliver brændt af.
4. Sammensat rente skaber umålelig gæld
Da banker generelt opkræver renters rente, vokser de skyldige beløb eksponentielt uden yderligere omkostninger for bankerne.
De behøver trods alt ikke at levere yderligere varer eller tjenester.
På længere sigt, som det generelt er tilfældet med f.eks. statsgæld, når de skyldige beløb ufattelige proportioner.
For eksempel vokser et lån på 100.000 euro til 8 % i årlig rente til over 215.000 euro i løbet af ti år uden tilbagebetaling, efter
20 år er det allerede 466.000 euro, og efter 50 år er det en gæld på utrolige 4,69 millioner euro, der skal tilbagebetales.
Følgende eksempel illustrerer den utrolige rigdom, som banker kan opbygge ved konstant at yde lån gennem århundreder:
For blot 1 kg guld, der er blevet udlånt i 250 år til en rente på 8 %, skal der i sidste ende tilbagebetales et beløb, der
er højere end den samlede mængde guld, der er udvundet på verdensplan frem til udgangen af 2024, nemlig 216.265 ton.
Og Bank of England har eksisteret siden 1694, dvs. i over 330 år.
5. Centralbankerne beskytter sig selv mod al statslig retssystemer
For at beskytte sig mod retsforfølgelse i dette enorme svindelnummer har centralbankerne taget
den forholdsregel at maksimere deres sikkerhed.
Det ses meget tydeligt hos Bank of England i City of London, Bank for International Settlements i Basel
og Den Europæiske Centralbank i Frankfurt am Main.
Deres ejendomme tilhører ikke den omkringliggende stat, de er ekstraterritoriale og er
derfor ikke underlagt statens jurisdiktion.
Disse bankers magtpotentiale kunne ikke være tydeligere.
Dermed har de sørget for, at ingen kan holde dem ansvarlige.
For at kunne kategorisere denne utroligt privilegerede position korrekt er det dog vigtigt ikke at
fokusere på bankerne direkte, men på bankfolkene bag dem.
Som det blev afsløret i udsendelserne "Rothschild-sammensværgelsen", del 1 og del 2, blev det globale
finans- og banksystem opbygget af nogle få magtfulde frimurerbankierfamilier, såsom
Rothschild-familien, Rockefeller-familien og Warburg-familien.
Det er også dem, der styrer dette enorme bedrageriske system den dag i dag og dermed udplyndrer verdens befolkning.
Da de tydeligvis er klar over denne enorme forbrydelse, har de også gjort alt for at sikre,
at de aldrig kan stilles til ansvar for den.
Det er også dem, der i baggrunden længe har gjort alt, hvad der stod i deres magt og indflydelse, for at
skjule mekanismen bag pengeskabelsen for offentligheden.
Ifølge professor Werner er skabelsen af penge for eksempel ikke blevet behandlet ordentligt i økonomiske lærebøger den
dag i dag og er ikke blevet beskrevet med en eneste formel.
Og det på trods af, at det er afgørende for beregningen af pengemængden.
I økonomi behandles banker, som om de blot sender nogle menneskers opsparing videre til andre.
Men denne tilgang er grundlæggende forkert – som forklaret i detaljer.
Der har gang på gang været forfattere, der har indset, hvordan penge skabes, og kort har skrevet om det.
Men denne erkendelse har endnu ikke fundet vej til de lærebøger, der bruges på universiteterne.
Det blev gjort med god grund, for som bilmagnaten Henry Ford sagde: "Hvis folk forstod pengesystemet,
ville vi have en revolution inden i morgen tidlig."
Konklusion: Det faktum, at meget få mennesker indtil videre har gennemskuet dette bedrageriske pengesystem, og at det
ikke er omtalt i lærebøger, viser, hvor stor succes disse bankstere har haft med at skjule dets sande natur.
Dette skjuler det faktum, at inflationen er drevet af skabelsen af penge uden samtidig skabelse af en reel tilsvarende værdi.
Nu er der trods alt flere penge til rådighed.
Så folk vil gerne købe mere for disse penge.
Men da mængden af materielle aktiver, tjenester osv. ikke er steget, bliver den højere
pengemængde blot fordelt mellem de eksisterende aktiver.
Det betyder, at priserne stiger, og at alt bliver dyrere og dyrere.
I Tyskland er prisen på et kilo brød f.eks. mere end fordoblet siden indførelsen af euroen i 2002.
Da D-Marken blev introduceret i 1948, var gennemsnitsprisen kun 41 pfennig, hvilket svarer til ca. 20 cent i dag.
Omkostningerne til renter og renters rente samt den stigende skatte- og afgiftsbyrde, som gør alle produkter endnu dyrere,
har naturligvis også bidraget til denne enorme prisstigning.
Da dette system med pengesvindel betyder, at statens udgifter til at betale sin gæld hele tiden stiger, er
den nødt til at øge skatter og afgifter tilsvarende.
I Tyskland steg de fra 33,4 % til 41,8 % af bruttonationalproduktet mellem 1960 og 2025.
Det betyder, at værdien af alle varer og tjenesteydelser, der produceres i Tyskland, er
belastet med skatter og afgifter på næsten 42 %.
Alt i alt har denne udvikling ført til, at euroen har mistet næsten 40 % af sin købekraft alene siden 2000.
Tabet af købekraft er størst i forhold til ejendom, da priserne er steget uforholdsmæssigt meget.
Resultatet er, at færre og færre mennesker har råd til at købe deres egen bolig eller er nødt til at
arbejde næsten hele livet for at betale af på deres gæld.
I sin bog "Centralbankernes historie og menneskehedens slaveri" fremlægger den tidligere direktør for den sydafrikanske
centralbank, Stephen Mitford Goodson, meget velbegrundede beviser for, at denne udvikling er en direkte
konsekvens af centralbank- og rentesvindelsystemet.
I sidste ende fører det ifølge Goodson til total forarmelse og i sidste ende til slaveri af menneskeheden.
For at stoppe denne katastrofale udvikling er det nu vigtigt gentagne gange at tage vigtige emner op i offentligheden:
Hvorfor er princippet om pengeskabelse med så stor succes blevet skjult for offentligheden og ikke undervist i økonomi?
Er det endnu et tegn på, at finansmafiaen har infiltreret alle områder af livet, f.eks. uddannelse og videnskab?
Er regeringernes passivitet og de førende mediers tavshed i denne enorme svindel et tegn på, at de også er
håndlangere eller endda en del af dette kriminelle netværk?
Svaret på alle disse spørgsmål bør helt sikkert interessere hele den bedragne
verdensbefolkning og sætte den rigtige kurs for forandring.
Når alt kommer til alt, har menneskeheden ikke brug for noget mere presserende end et nyt og retfærdigt finansielt system, hvor
selvbestaltede svindlere ikke længere fylder deres lommer, men hvor skabelsen af penge igen er helt i hænderne på suveræne
stater, og hvor banker tæt på folket giver deres lån rentefrit.
En ny æra er begyndt!
Ligesom foråret afslutter vinterens herredømme, så afslutter lysets æra nu mørkets herredømme!
Hvis du også vil ændre verden til det bedre, så bliv en del af denne nye tidsalder!
Vær lys og spred lyset fra denne mission ved at sprede den og tale om den.
Men hvis du indser, at du ikke længere kan klare det alene, så er det på høje tid at forene
kræfterne og sammen skabe nyt håb for denne verden!
Så vær med i vores store Kla.TV-bevægelse, indtil alt mørke er blevet til lys, og få nyt håb og mod!
På https://www.kla.tv/mitwirken har du en unik mulighed for at bidrage direkte og nemt til Kla.TV!
Det er noget i retning af lyden af fjerne sirener
Det er som et pust af daggry
Det er dybt i hjertet en anelse og en længsel
Visheden om, at alt bliver godt en dag
Det er en hjælpeløs smerte, kombineret med kærlighed
Det er lidelse, der bringer forvandling som frugt
Det er troen på den nye verden af i dag
Som allerede synger højt i natten om den nye morgen
Og vi føler, at det er vores tid, og vi er klar
Og vi føler, at det er vores tid, og vi bevæger os fremad
Og vi føler, at det er vores tid, og vi surfer med
Nu er det tid til, at sandheden kommer frem i lyset
Nu er det tid til, at løgnen bliver afsløret
Og de, der planlægger i mørket, bliver nu endelig afsløret!
Nu er det tid til, at nationerne rejser sig som retfærdighedens sol og måne
Det er nu, vi bliver modne, og alle vågner op af deres tv-søvn
Nu er det tid til, at sandheden kommer frem i lyset
Nu er det tid til, at løgnen bliver afsløret
Og de, der planlægger i mørket, bliver nu endelig afsløret!
Nu er det tid til, at nationerne rejser sig som retfærdighedens sol og måne
Det er nu, vi bliver modne, og alle vågner op af deres tv-søvn
Nu er det tid til, at sandheden kommer frem i lyset
Nu er det tid til, at løgnen bliver afsløret
Nu!