Se tudi vi sprašujete, zakaj imajo navadni ljudje na voljo vedno manj denarja, medtem ko se količina denarja v
lasti peščice superbogatih ljudi in zlasti nekaterih družinskih dinastij hitro povečuje?
Danes bomo skupaj z vami raziskali bistvo tega dogodka:
Banke so danes zelo spoštovane, neodvisnost centralnih bank od gospodarstva pa je vedno znova
predstavljena kot pomemben predpogoj za finančno stabilnost.
Razlog za to je verjetno predvsem v tem, da se za bančnike domneva, da imajo visoko raven ekonomskega strokovnega znanja.
Prof. Richard Werner, ki je kot štipendist Deutsche Bank v Tokiu doživel bančno krizo v devetdesetih letih prejšnjega stoletja in
imel priložnost osebno govoriti s številnimi ključnimi akterji, je nedvomno pridobil tudi
posebno strokovno znanje o bančnem sektorju.
Podrobno je analiziral procese in o njih napisal knjigo, ki je na Japonskem postala uspešnica in
je celo izrinila Harryja Potterja s prvega mesta.
Pozneje je bil več let član Sveta v senci Evropske centralne banke (ECB), skupine
strokovnjakov, ki jo je vodil časnik Handelsblatt.
Napisal je več knjig in avgusta 2025 dal intervju, v katerem poudarja, da neodvisne centralne banke pogosto ne
prispevajo k stabilnosti, kar bi bila njihova glavna naloga.
Namesto tega namerno ustvarjajo in razpočijo balone premoženja, kar je privedlo do
najdaljših in najhujših gospodarskih kriz v zgodovini.
Vse to je mogoče zaradi sposobnosti bank, da ustvarjajo denar.
Kakšni pa so učinki tega ustvarjanja denarja?
Zakaj to pomeni, da imajo navadni državljani na voljo vedno manj denarja?
Da bi pojasnili ta vprašanja, bomo v nadaljevanju preučili kreditni sistem, njegov izvor in
vlogo centralnih bank v tem goljufivem sistemu.
1. kreditna dejavnost temelji na ustvarjanju denarja
Izdajanje posojil za obresti je v središču bančnega poslovanja.
To temelji na predpostavki, da banke prenašajo vloge strank na druge stranke kot posojila.
Neverjetno pa je, da lahko banke isti znesek vedno znova prenesejo na druge stranke kot kredit.
Ob obvezni minimalni rezervi 1 % to pomeni, da lahko vsak evro posodite do 99-krat in zaslužite obresti.
Prikaz v bančni bilanci stanja je potem takšen, kot da bi vseh 99 posojilojemalcev deponiralo ta
znesek pri banki, čeprav ga niso nikoli deponirali.
Strogo gledano gre za ponarejanje poslovne dokumentacije in nepredstavljivo je, da bi ga vlade preprosto ignorirale.
Na ta način se tiho dopušča, da banke zlorabljajo svoj položaj zaupanja kot upravitelji računovodskega sistema gospodarstva.
Če primerjamo bilanco stanja pred in po njej, ugotovimo, da se je ponudba denarja zaradi teh
kreditnih transakcij povečala le za faktor 100.
Na ta način lahko denar ustvarja vsaka poslovna banka, upoštevati mora le pravila centralne
banke o obveznih rezervah in kapitalskih količnikih.
V prejšnjih časih so alkimisti - tako imenovani kemiki srednjega veka - želeli iz nič ustvariti zlato.
Banke so tako rekoč uspele ne z zlatom, temveč z denarjem.
Oglejte si tudi program Kla.TV: Izpoved banke: denar ustvarjamo iz nič.
Zato se naš denarni sistem imenuje "fiat denar" - to je latinsko ime in pomeni: Naj bo denar!
2. Kako se je posojilna dejavnost razvijala v preteklosti?
Lastništvo zlata je bilo nevarno, zato so ljudje vedno iskali načine, kako ga zavarovati.
V prejšnjih časih so to počeli zlatarji.
Na podlagi te pomoči so razvili kreditno dejavnost, ki jo profesor Werner opisuje takole:
"Zlatarji so bili izkušeni pri ravnanju z dragocenimi kovinami in niso imeli le velikih zalog , temveč tudi sefe in
usposobljene varnostne sile - včasih celo majhne zasebne vojske -, da bi zagotovili zaščito svojega imetja .
Prebivalstvo se je zato vse pogosteje zatekalo k zlatarskim trezorjem kot k varnemu mestu za
shranjevanje nakita, plemenitih kovin in kovancev .
Ko je bilo zlato deponirano pri zlatarju, je ta izdal potrdilo in kmalu so vlagatelji dokazilo o
deponiranem premoženju uporabljali kot plačilno sredstvo:
Da bi nekaj kupili, so potrdilo o vlogi pustili pri prodajalcu, na primer podpisali na hrbtni strani in ga prenesli nanj .
Da bi olajšali brezgotovinsko poslovanje na takšni podlagi, so se vse bolj uporabljala potrdila o
vlogi, ki niso več nosila imena prvotnega vlagatelja."
Tako so zlatarji ustvarili evropski papirnati denar.
"Kolikor so potrdila o deponiranju dobila značaj splošnega plačilnega sredstva, je bil dvig deponiranega zlata vse redkejši.
Velike količine zlata so tako ostale neizkoriščene v zlatarskih skladiščih.
To jim je odprlo novo poslovno priložnost:
Zlato so lahko posodili in zanj zaračunali obresti.
Vendar pa zlatarjem ni bilo priporočljivo, da bi posojali preveč zlata, ki so ga hranili.
Vendar sta našla način, kako razširiti svoje posojilne posle :
Namesto zlata so morali svojim dolžnikom dati le potrdila o vlogah, ki so se lahko uporabljala kot papirnati denar .
Dejansko je dolžnik prejel le kos papirja, čeprav je moral svoj dolg in obrestne obresti plačati s "pravim" denarjem .
S strogo pravnega vidika so bila potrdila o vlogah torej zgolj ponarejeni dokumenti, ki so
predstavljali lažna dejstva , torej goljufija.
Za zlatarje, ki so tako praktično postali bankirji, je bil prihodek od obresti čisti
dobiček, za katerega jim ni bilo treba trdo delati.
Vse, kar so morali storiti, je bilo, da so zagotovili zadostno varnost, kot so lastniški naslovi na
zemljiščih in drugem premoženju, ter da so bili pripravljeni uveljavljati svoje zahtevke."
Večja kot je bila njihova nagnjenost k tveganju, več zlata, ki jim je bilo zaupano, so posodili.
O teh poslovnih praksah je bilo treba molčati le zato, da zlata ne bi želelo vrniti veliko strank
hkrati in da goljufija ne bi postala tako očitna.
Vendar pa niso mogli skriti posledic svojih dejanj, saj so kopičili vedno več bogastva,
medtem ko je prebivalstvo postopoma obubožalo.
Znani ekonomist William Cunningham (1849-1919) je na primer dejavnosti zasebnih bankirjev v Angliji primerjal z gobo, ki
je vsrkala vse bogastvo države in ovirala gospodarski razvoj.
Ker je to seveda povzročilo zavist in neodobravanje, so bankirji potrebovali uradni institucionalni okvir, ki bi
legaliziral njihovo poslovanje in jim zagotovil zaščito.
To so dosegli z ustanovitvijo Angleške banke leta 1694.
Takrat je angleški kralj Viljem III. prepustil kraljevo pristojnost izdajanja valute konzorciju zasebnih bankirjev.
V zameno naj bi mu zagotovili neomejeno posojilo za njegove vojne.
Tako so se praktično rodile zasebne centralne banke in sodobni sistem bančnih in obrestnih goljufij, ki pod to
uradno krinko cveti še danes in se je razširil po vsem svetu.
3. centralne banke - množitev denarja v velikem obsegu
Medtem ko komercialne banke z dajanjem posojil ustvarjajo nov denar, centralne banke denar množijo v velikem obsegu.
To počnejo tako, da kupujejo vrednostne papirje, kot so delnice in državne obveznice, z denarjem, ki ga
lahko s pritiskom na gumb ustvarijo praktično neomejeno.
Državne obveznice so zadolžnice, ki državo zavezujejo k letnim plačilom obresti in
izplačilu ustrezne vrednosti na datum zapadlosti.
Evropska centralna banka (ECB) je na primer samo v obdobju od marca 2015 do konca leta 2018 od držav euroobmočja
odkupila za približno 2,1 bilijona EUR državnih obveznic.
Med koronarno krizo je nato sprožila tako imenovani program nakupa koronarnih obveznic PEPP v vrednosti 1,35 bilijona
EUR za odkup državnih obveznic zlasti iz držav euroobmočja.
Pred kratkim je ameriška centralna banka Fed decembra 2025 napovedala, da bo začela izvajati program nakupa
obveznic, v okviru katerega bo mesečno odkupila za 40 milijard USD ameriških državnih obveznic.
Če te ogromne vsote denarja, ki so bile ustvarjene iz nič, vstopijo v gospodarski cikel, spodbudijo inflacijo.
Ker je na voljo več denarja, ne pa tudi več ponudbe, je vse dražje.
Zato morate za isto blago plačati več.
Zato je premoženje državljanov dobesedno zažgano.
4. sestavljene obresti ustvarjajo neizmeren dolg
Ker banke običajno zaračunavajo obrestne obresti, dolgovani zneski eksponentno
naraščajo, pri čemer banke nimajo dodatnih stroškov.
Konec koncev jim ni treba zagotoviti nobenega dodatnega blaga ali storitev.
Dolgoročno, na primer pri državnem dolgu, dosežejo dolgovani zneski nepredstavljive razsežnosti.
Na primer, posojilo v višini 100 000 EUR z 8-odstotnimi letnimi obrestmi v desetih letih brez odplačila naraste na več kot 215
000 EUR, po 20 letih znaša že 466 000 EUR, po 50 letih pa je dolg, ki ga je treba odplačati, neverjetnih 4,69 milijona EUR.
Naslednji primer ponazarja neverjetno bogastvo, ki ga lahko banke ustvarijo z nenehnim odobravanjem posojil skozi stoletja:
Za samo 1 kg zlata, izposojenega z 8-odstotnimi obrestmi za 250 let, je na koncu treba odplačati toliko,
kolikor bo znašala skupna količina zlata, izkopanega na svetu do konca leta 2024 (216.265 ton).
Bank of England deluje že od leta 1694, torej več kot 330 let.
5. centralne banke se zaščitijo pred vsakršnim državnim pravosodjem
Da bi se zaščitile pred tožbami v tem velikem sistemu goljufij, so centralne banke sprejele
previdnostne ukrepe in povečale svojo varnost.
To je zelo jasno razvidno v Bank of England v londonskem Cityju, Banki za mednarodne poravnave v Baslu
in Evropski centralni banki v Frankfurtu na Majni.
Njihove nepremičnine ne pripadajo sosednji državi, so ekstrateritorialne in zato niso predmet državne jurisdikcije.
Potencial moči teh bank ne bi mogel biti bolj jasen.
S tem so poskrbeli, da jih nihče ne more poklicati na odgovornost.
Da bi lahko pravilno opredelili ta izjemno privilegiran položaj, se ne smemo osredotočiti neposredno
na banke, temveč na bančnike, ki stojijo za njimi.
Kot je razkrito v programih "Rothschildova zarota", 1. in 2. del, so svetovni finančni in bančni sistem
vzpostavile številne vplivne masonske bančne družine, kot so Rothschildi, Rockefellerji in Warburgi.
Oni so tudi tisti, ki še danes nadzorujejo ta velikanski goljufivi sistem in tako ropajo svetovno prebivalstvo.
Ker se očitno zavedajo tega velikega zločina, so tudi storili vse, da bi zagotovili, da za to ne bodo nikoli odgovarjali.
Oni so tudi tisti, ki so iz ozadja dolgo časa po svojih močeh in vplivu delali vse, da bi
mehanizem ustvarjanja denarja prikrili pred javnostjo.
Po mnenju profesorja Wernerja na primer ustvarjanje denarja še danes ni ustrezno obravnavano v
učbenikih ekonomije in ni opisano z eno samo formulo.
In to kljub temu, da je bistvenega pomena za izračun ponudbe denarja.
V ekonomiji se banke obravnavajo, kot da bi zgolj prenašale prihranke enih na druge.
Vendar je ta pristop v osnovi napačen - kot je podrobno pojasnjeno.
Vedno so obstajali avtorji, ki so prepoznali proces ustvarjanja denarja in o njem na kratko pisali.
Vendar to spoznanje še ni prišlo v učbenike, ki se uporabljajo na univerzah.
To je bilo zagotovo storjeno z razlogom, saj je avtomobilski mogotec Henry Ford dejal: "Če bi ljudje razumeli
monetarni sistem, bi do jutri zjutraj prišlo do revolucije."
Zaključek: Dejstvo, da je doslej zelo malo ljudi spregledalo ta goljufivi denarni sistem in da ga ne obravnavajo učbeniki,
kaže, kako uspešno so bankirji skrili njegovo pravo naravo.
To prikriva dejstvo, da inflacijo spodbuja ustvarjanje denarja brez hkratnega ustvarjanja realne enakovredne vrednosti.
Konec koncev je zdaj na voljo več denarja.
Zato želijo ljudje s tem denarjem kupiti več.
Ker pa se količina materialnih sredstev, storitev itd. ni povečala, se večja količina
denarja preprosto porazdeli med obstoječa sredstva.
To pomeni, da se cene zvišujejo in vse postaja vse dražje.
V Nemčiji se je na primer cena kilograma kruha od uvedbe evra leta 2002 več kot podvojila.
Ko je bila leta 1948 uvedena znamka D, je povprečna cena znašala le 41 pfenigov, kar je danes približno 20 centov.
Seveda so k temu velikemu zvišanju cen prispevali tudi stroški obresti in sestavljenih obresti ter naraščajoče davčne in
carinske obremenitve, zaradi katerih so vsi izdelki še dražji.
Ker ta sistem goljufanja z denarjem pomeni, da se izdatki države za poplačilo dolgov ves čas
povečujejo, mora država ustrezno povečati davke in dajatve.
V Nemčiji so se med letoma 1960 in 2025 povečale s 33,4 % na 41,8 % bruto domačega proizvoda .
To pomeni, da je vrednost vsega blaga in storitev, proizvedenih v Nemčiji, obremenjena z davki in dajatvami v višini skoraj 42 %.
Zaradi tega je evro samo od leta 2000 izgubil skoraj 40 % svoje kupne moči.
Kupna moč se je najbolj zmanjšala pri nepremičninah, saj so se njihove cene nesorazmerno zvišale.
Zaradi tega si vse manj ljudi lahko privošči nakup lastnega stanovanja ali pa morajo skoraj
vse življenje delati, da bi odplačali dolgove.
Nekdanji direktor južnoafriške centralne banke Stephen Mitford Goodson v svoji knjigi "Zgodovina centralnega bančništva in
zasužnjevanja človeštva" zelo utemeljeno dokazuje, da so ti dogodki neposredna posledica sistema
centralnega bančništva in goljufije z obrestnimi merami.
Po Goodsonovem mnenju to vodi v popolno osiromašenje in nazadnje v zasužnjenost človeštva.
Da bi zaustavili ta poguben razvoj, je zdaj pomembno, da v javnosti večkrat obravnavamo pomembna vprašanja:
Zakaj je bilo načelo ustvarjanja denarja tako uspešno prikrito pred javnostjo in se ga pri ekonomiji ne poučuje?
Ali je to še en znak, da je finančna mafija prodrla na vsa področja življenja, kot sta izobraževanje in znanost?
Ali je neukrepanje vlad in molk vodilnih medijev v tej veliki goljufiji znak, da so tudi
oni pristaši ali celo del te kriminalne mreže?
Odgovor na vsa ta vprašanja bi moral vsekakor zanimati vse prevarano svetovno
prebivalstvo in določiti pravo smer za spremembe.
Navsezadnje človeštvo nujno potrebuje nov in pravičen finančni sistem, v katerem si samooklicani goljufi ne bodo več polnili
žepov, ampak bo ustvarjanje denarja spet v celoti v rokah suverenih držav, banke, ki so blizu
ljudem, pa bodo posojila odobravale brez obresti.
Začelo se je novo obdobje!
Tako kot pomlad zaključuje vladavino zime, tako zdaj obdobje svetlobe zaključuje vladavino teme!
Če želite tudi vi spremeniti svet na bolje, postanite del te nove dobe!
Bodite luč in širite luč tega poslanstva tako, da ga razširjate in o njem govorite.
Če pa se zavedate, da ne morete več sami, potem je skrajni čas, da združite moči in skupaj postanete novo upanje za ta svet!
Pridružite se našemu velikemu gibanju Kla.TV, dokler vsa tema ne bo postala svetloba, in črpajte novo upanje in pogum!
Na spletni strani https://www.kla.tv/mitwirken imate edinstveno priložnost, da
neposredno in preprosto prispevate k projektu Kla.TV!
To je nekaj podobnega zvoku oddaljenih siren
To je nekaj podobnega kot dih zore
Globoko v srcu je prednik in hrepenenje
Gotovost, da se bo nekoč vse uredilo
Je impotentna klobasa v paru z ljubeznijo
Trpljenje je tisto, ki prinaša preobrazbo kot sad
To je vera v novem svetu danes
Ki že glasno poje v noči novega jutra
In čutimo, da je naš čas in da smo pripravljeni
In čutimo, da je naš čas in da gremo naprej
In čutimo, da je naš čas in da surfamo z
Zdaj je čas, da resnica pride na dan
Zdaj je čas za razkritje laži
In tisti, ki v temi kujejo zarote, so zdaj končno razkriti!
Zdaj je čas, da se narodi dvignejo kot sonce in luna pravičnosti
Zdaj je čas, ko smo odrasli in se vsi prebudijo iz televizijskega spanca.
Zdaj je čas, da resnica pride na dan
Zdaj je čas za razkritje laži
In tisti, ki v temi kujejo zarote, so zdaj končno razkriti!
Zdaj je čas, da se narodi dvignejo kot sonce in luna pravičnosti
Zdaj je čas, ko smo odrasli in se vsi prebudijo iz televizijskega spanca.
Zdaj je čas, da resnica pride na dan
Zdaj je čas za razkritje laži
Zdaj!