Statistiky jsou bezostyšně falšovány, aby se prokázalo údajné vymýcení spalniček očkováním ve Skandinávii a Latinské Americe.
Zůstává však otázkou, jak je možné zmanipulovat statistiky nemocí tak, aby se zdálo, že dětská obrna
byla vymýcena už zanedlouho po zavedení očkovacích kampaní?
Jaké podvodné manipulace se používají k propagaci očkování proti chřipce s naprosto nadsazeným počtem údajných úmrtí na chřipku?
Masmédia, zdravotnické úřady a další oficiální orgány již desítky let tvrdí, že Němci svým skepticismem
k očkování ohrožují celosvětový cíl vymýtit spalničky.
Pokud se chce zvýšit důvěra lidí v očkování, proč se nepředloží pravdivá, jednoznačná a nezmanipulovaná čísla?
Neustále je nám vštěpováno přesvědčení:
"Očkování patří mezi nejdůležitější a nejúčinnější preventivní opatření v medicíně.
Pokud se podaří dosáhnout vysoké proočkovanosti, je možné jednotlivé patogeny regionálně eliminovat
a nakonec je vymýtit celosvětově."
Ale je tomu skutečně tak? Nebo je tato víra v očkování jen mýtus?
Paul-Ehrlich-Institut na svých webových stránkách upozorňuje:
"(O vakcínách) koluje množství mýtů, polopravd a cílených dezinformací (...)."
Kla.TV v tomto pořadu odhaluje některé absurdní mýty a záměrné dezinformace o očkování.
Tyto mýty a dezinformace však obvykle šíří tytéž organizace, které tvrdí, že proti dezinformacím a mýtům bojují.
Mýtus 1: Úspěšné vymýcení spalniček prostřednictvím očkovacích programů?
V pořadu "99% pokles úmrtí na spalničky PŘED zahájením očkování - statistiky úmrtí odhalují propagandistický trik farmaceutického
průmyslu" Kla.TV již ukázala, že to nebylo očkování, ale zlepšení životní úrovně a s tím související zlepšení výživy,
zlepšení hygieny atd., které vedlo k poklesu nemocí, jako jsou spalničky.
Díky tomu klesla úmrtnost u mnoha dříve obávaných nemocí prakticky na nulu ještě před zavedením očkování.
To musí uznat i ti nejzarytější zastánci očkování.
Zdůrazňují však, že pro posouzení účinnosti očkování není třeba brát v úvahu úmrtí,
ale případy onemocnění před a po provedení očkování.
Komplexní imunizace vedla v mnoha zemích k drastickému snížení počtu případů spalniček nebo dokonce k jejich úplnému vymýcení.
Ale je to opravdu tak? Na první pohled se zdá, že předkládaná čísla a statistiky
skutečně hovoří ve prospěch úspěšnosti očkování.
RKI například uvádí: "Podle WHO klesl odhadovaný počet případů spalniček přenesených celosvětově mezi lety 2000 a 2024
o 71 %, z přibližně 38 milionů na přibližně 11 milionů případů, a to díky očkování proti spalničkám.".
Wikipedie tvrdí: "Očkování v minulosti výrazně snížilo počet případů (spalniček), v letech 1980-2013 o více než 95 %."
Jižní a severní Amerika je prakticky bez spalniček - důvodem mají být údajně důsledné očkovací programy.
Finsko je rovněž opakovaně vyzdvihováno v pozitivním světle.
Deník Süddeutsche Zeitung píše: "Pokud jde o očkování, vzhlížejí odborníci k Finsku s obdivem.
Skandinávská země jako první na světě (...) vymýtila spalničky (...). V roce 1996 nebylo ve Finsku
registrováno žádné onemocnění spalničkami (...)."
Ale ne nadarmo se říká:
"Nevěřte žádné statistice, kterou jste si sami nezfalšovali."
Je možné, že počet případů spalniček drasticky klesl nejen díky celostátním očkovacím programům,
ale že to mohlo být i ze zcela jiných důvodů.
Kla.TV se proto pro vás podívala podrobněji na čísla a statistiky.
FAKTORY OVLIVŇUJÍCÍ STATISTIKU
1. chování lékařů při podávání zpráv
Pokud se lékař setká s pacientem, který již byl proti spalničkám očkován, bude mnohem opatrnější a obezřetnější
při zjišťování, zda pacient skutečně na spalničky onemocněl – a provede například dodatečný laboratorní test.
U neočkovaného pacienta s příznaky spalniček naopak lékař diagnostikuje spalničky mnohem rychleji
a pravděpodobně se obejde i bez laboratorního vyšetření.
Čím více pacientů je očkováno, tím méně často bude lékař diagnostikovat "spalničky" - a čekat na laboratorní potvrzení.
Díky vysoké míře imunizace se pak ve statistikách objeví méně případů spalniček.
Tato skutečnost však může jen částečně vysvětlit údajné "vymýcení" spalniček v zemích Latinské Ameriky nebo ve Finsku.
2. manipulace se statistikami prostřednictvím odlišné registrace případů spalniček
Protože spalničky lze snadno zaměnit s jinými kožními vyrážkami, jako jsou zarděnky nebo spála,
často se laboratorně ověřuje, zda se skutečně o spalničky jedná.
Většinu vyšetřovaných případů podezření na spalničky nelze obvykle laboratorně potvrdit.
Často není laboratorně potvrzeno ani 10 %, někdy dokonce méně než 3 % případů spalniček.
Například údaje z Anglie ukazují, že někdy se podařilo laboratorně potvrdit pouze 0,3 % případů.
Tento velký rozdíl mezi podezřením a laboratorně potvrzenými případy v sobě skrývá velký potenciál pro manipulace.
V závislosti na tom, zda se ve statistikách objevují všechny (podezřelé) případy spalniček, nebo zda se eviduje pouze počet
laboratorně potvrzených případů spalniček, kterých je někdy 10krát až 100krát méně, se počet případů spalniček drasticky mění.
Některé země evidují pouze laboratorně potvrzené případy spalniček, zatímco v jiných zemích
jsou do statistik zahrnuty všechny podezřelé případy.
To je třeba brát v úvahu při porovnávání různých zemí.
Statistiky případů spalniček lze zfalšovat tím, že se od určitého okamžiku evidují pouze laboratorně potvrzené
případy spalniček, na což se ovšem zvlášť upozorňovat nebude.
Pak počet případů spalniček náhle klesne z roku na rok na desetinu, setinu nebo dokonce tisícinu.
To se pak uvádí jako úspěch očkování.
Něco takového lze skutečně pozorovat.
V mnoha zemích došlo v letech 1980-2010 k náhlému a prudkému poklesu počtu případů spalniček, často z roku na rok.
Například v roce 2005 bylo v Turecku zaznamenáno 6 200 případů spalniček, v roce 2006 to bylo
náhle jen 34 případů a o rok později jen 3 případy.
Jak vyplývá z oficiálního dokumentu "OECD Health Statistics 2022", bylo v Turecku v roce 2005 oficiálně rozhodnuto,
že s okamžitou platností se budou registrovat pouze laboratorně potvrzené případy spalniček.
Ve Finsku, které je vždy chváleno, protože spalničky tam byly díky očkování potlačeny, došlo ke skokové změně poklesu
z 1032 případů v roce 1989 na pouhé 3 případy v roce 1990.
V roce 1987 bylo rozhodnuto uvádět ve statistikách pouze laboratorně potvrzené případy,
což se zřejmě od roku 1990 důsledně provádělo.
Od té doby se zaznamenávají pouze jednociferná čísla namísto dřívějších tří- až čtyřciferných.
Ještě v 90. letech existoval čtyřmístný počet podezřelých případů, ale do statistik byly
zahrnuty pouze ty, které byly laboratorně potvrzeny.
Ve Velké Británii bylo v roce 1997 ve statistikách zaznamenáno 4 844 případů spalniček, ale v roce 1998
bylo náhle registrováno pouze 74 případů.
Na Madagaskaru klesl počet případů spalniček z 35 558 v roce 2004 na pouhé 2 případy v roce 2006.
V Chile bylo v roce 1991 zaznamenáno 2 098 případů a v následujícím roce pouze 1 případ.
V Belgii bylo v roce 1997 zaznamenáno 3 869 případů spalniček, ale v následujícím roce nebyl zaznamenán ani jeden případ.
Totéž lze pozorovat v zemích, jako je Kuba, Honduras, Ekvádor, Dominikánská republika, Kanada, Švédsko, Norsko a USA.
Takové náhlé poklesy statistik nelze vysvětlit sebelepší očkovací kampaní.
Dokonce i masové očkování by v nejlepším případě mohlo způsobit pouze pomalejší dlouhodobý pokles.
Tyto skoky v údajích však lze snadno vysvětlit tím, že od určitého okamžiku jsou v daných zemích
do statistik zahrnovány pouze laboratorně potvrzené případy.
WHO něco takového zamlčuje. Místo toho jsou tyto země rády uváděny jako příklad a důkaz
údajné úspěšnosti imunizace proti spalničkám.
Tento pokles počtu případů však nemá s očkováním vůbec nic společného.
Zjevné falzifikace, které mají udržovat mýtus, že očkování snížilo počet případů spalniček. potvrzuje i následující graf.
Pochází z prezentace Power Point "Achieving and Sustaining Measles and Rubella Elimination" (Dosažení a udržení eliminace
spalniček a zarděnek), kterou v roce 2011 vydala Panamerická zdravotnická organizace (PAHO),
jakási dílčí organizace WHO pro země Latinské Ameriky.
Jedná se o zprávu o programu eliminace spalniček v zemích Latinské Ameriky.
Graf má ilustrovat obrovské úspěchy očkování při eliminaci spalniček.
Nelze opomenout ani tučně vytištěný odkaz pod grafem, že tento program eliminace spalniček údajně zabránil 3,2 milionu
případů spalniček a 16 000 úmrtí na spalničky, čímž ušetřil 208 milionů amerických dolarů za léčbu.
V předchozí verzi zprávy z roku 2010 byl zobrazen stejný graf; osa Y byla navíc označena jako "Potvrzené případy".
Ale byly tam také dvě malé hvězdičky s hvězdičkou a poznámkou vlevo dole:
„Prior to 1995, reported cases“ - tj. "případy nahlášené před rokem 1995".
Jednoduše řečeno: Před rokem 1995 graf zobrazuje nahlášené (podezřelé) případy spalniček,
od roku 1995 pouze "potvrzené" případy.
Případů je ovšem najednou mnohem méně.
Poznámka pod čarou, která se týkala změny registrace z roku 1995, byla v novější verzi jednoduše vypuštěna.
Wolfram Klingele, který tuto manipulaci odhalil, oprávněně označuje takovouto totálně zfalšovanou
grafiku za "nestoudné zkreslení", což bohužel není u tohoto tématu žádný ojedinělý případ.
Údajné úspěchy očkování proti spalničkám, které jsou opakovaně vyzdvihovány, jsou tedy samy o sobě mýty a dezinformacemi,
protože jsou založeny na manipulaci se statistikami, zavádějících informacích a nestoudných falzifikacích.
Nicméně WHO, zdravotnické orgány a masmédia neochvějně tvrdí, že Německo ohrožuje celosvětový cíl vymýcení spalniček kvůli
údajné únavě z očkování, protože v Německu je výrazně více případů spalniček než v průmyslových zemích,
jako je Finsko nebo země Latinské Ameriky.
Není však zmíněno, že na rozdíl od Finska nebo Latinské Ameriky jsou v Německu do statistik
zahrnuty i případy bez laboratorního potvrzení.
Mýtus 2: Orální vakcína vymýtila dětskou obrnu
Ale kromě potvrzení z laboratoří lze fixlovat i jinými způsoby.
Nemoc může také meziročně téměř úplně vymizet, a to změnou definice nemoci.
Výborným praktickým příkladem takového statistického podvodu je dětská obrna:
BMG a RKI uvádějí: "V Německu se již více než 25 let nikdo nenakazil dětskou obrnou.
Očkování, které bylo zavedeno na počátku 60. let 20. století, sehrálo klíčovou roli při vymýcení dětské obrny. (...)
V roce 1962 se rozšířila živá vakcína proti poliomyelitidě, která se podávala perorálně pomocí kousku cukru.
Heslo znělo "Očkování je sladké, obrna je krutá".
Od té doby je dětská obrna v této zemi na ústupu."
"Zatímco v roce 1961 onemocnělo ve Spolkové republice Německo dětskou obrnou téměř 4700 dětí,
v roce 1965 už to bylo méně než 50 dětí.
Od roku 1990 se v Německu nevyskytla žádná další onemocnění způsobená divokými polioviry."
Při bližším pohledu se vám naskytne následující obrázek:
Před zavedením očkování proti dětské obrně byly jako dětská obrna registrovány i takové případy, kdy se
příznaky ochrnutí objevily pouze v jednom jediném dni.
Po zavedení očkování byla diagnostická kritéria změněna tak, že od té doby se za dětskou obrnu považovaly pouze ty případy,
které měly příznaky ochrnutí minimálně po dobu 60 dnů.
Současně byly lehčí případy, dříve evidované jako dětská obrna a které tvořily většinu případů dětské obrny,
nyní registrované pod různými jinými nemocemi, jako například "akutní ochablá paralýza (AFP)".
Dětská obrna tedy nebyla vymýcena, pouze byly vymyšleny různé názvy pro dětskou obrnu, takže ve statistikách
se téměř nevyskytují "skutečné" případy dětské obrny.
Jen tyto změny v definicích nemocí vedly na papíře prakticky přes noc k prudkému poklesu případů dětské obrny -
to samozřejmě nemělo s očkováním vůbec nic společného.
Bylo však prokázáno, že samotné orálně podávané očkování opakovaně vyvolávalo onemocnění dětskou obrnou, včetně případných úmrtí.
Kromě toho byly miliony lidí na celém světě očkovány vakcínami proti dětské obrně, které byly
kontaminováné opičím virem SV40 způsobujícím rakovinu.
Dětská obrna není ojedinělý případ. Existují i jiné nemoci, které byly náhle jinak pojmenovány, a tím také zmizely ze statistik.
Poměrně nedávným příkladem je chřipka.
V letech 2020-2022 nebylo zaznamenáno téměř žádné další onemocnění chřipkou.
V té době byl každý, kdo měl příznaky nachlazení, testován na koronavirus.
Pokud byl test pozitivní, pátrání po chřipkových virech bylo přerušeno a případ byl zaevidován jako "koronavirus pozitivní".
Nerozlišovalo se již, zda pacient onemocněl koronavirem nebo zda na něj zemřel.
Téměř všechny případy chřipky byly proto jednoduše zaznamenány jako případy Covid, čímž zmizely ze statistik chřipky.
Mýtus 3: Na chřipku každoročně umírají tisíce lidí.
Když se hysterie kolem koronaviru opět uklidnila, vrátila se chřipka i reklama na očkování proti chřipce.
Předtím, než chřipka během "období korony " prakticky zmizela ze statistik, masmédia opakovaně
uváděla každým rokem pětimístná čísla úmrtí na chřipku.
Například časopis "Stern" před deseti lety napsal:
"Každý rok na ni zemře přibližně 5 000 až 10 000 lidí.
V zimě 2014/2015 napočítal Institut Roberta Kocha v Německu dokonce 21 300 úmrtí na chřipku. (...)
To, že tolik lidí umírá na chřipku, by nemuselo být.
Protože existuje očkování proti chřipkovým virům."
Institut Roberta Kocha (RKI) uvádí podobně vysoké údaje.
Tyto údaje se často používají k vyvolání strachu, aby se očkování proti chřipce mohlo prodávat jako vyřešení pandemie.
Naproti tomu Spolkový statistický úřad uvádí pouze 79 úmrtí na chřipku v roce 2014 a 700 v roce 2015,
tedy nikoliv pětimístná čísla, ale pouze dvou- až trojmístná.
Pokud tyto dva údaje sečteme, získáme 779 úmrtí na chřipku v zimě 2014/2015, ale ne 21 300.
V letech 1998-2016 zaznamenal Spolkový statistický úřad pouze několik stovek úmrtí na chřipku ročně,
v některých případech pouze 70 až 80 úmrtí ročně.
Jak lze vysvětlit rozdíl mezi údajnými 10 000 až 20 000 úmrtími na chřipku ročně
a skutečným počtem zaznamenaných úmrtí na chřipku?
Proč jsou údaje uváděné RKI a citované ve sdělovacích prostředcích mnohem vyšší než údaje Spolkového statistického úřadu?
Wolfram Klingele, odborný autor na téma "Infekční nemoci a očkování", má podezření, že je to způsobeno definicí nemoci "chřipka"
a její kategorizací - a směšováním kategorií "chřipka" a "pneumonie" , tj. zápal plic.
Do roku 1997 existovala ve federálních zdravotnických zprávách vedle kategorie "úmrtí na chřipku se zápalem plic"
také kategorie "úmrtí na chřipku". Wolfram Klingele zjistil:
"Od roku 1998 se však potichu a potají změnilo jedno slovíčko a už se mohly vyrábět pěkné titulky o tom, kolik tisíc lidí prý
každoročně na chřipku umírá, a vyzývat lidi, aby se proti chřipkovým virům pokud možno nechali očkovat, protože:
Od roku 1998 se tomu už obvykle neříká "chřipka se zápalem plic", ale "chřipka a zápal plic"!
Nahrazením slova "s" spojkou "a" se čísla v této kategorii velmi změní (...)" .
"Takže vysoký počet úmrtí na zápal plic je nyní nepřímo připisován úmrtím na chřipku slovem "a"!
60 úmrtí na "chřipku se zápalem plic" (...) v roce 1997 se stalo 17 501 úmrtí na "chřipku a zápal plic" (...) v roce 1998!
To by se dalo hovorově označit jako "podfuk".
Stejně tak by bylo možné kategorizovat například: "Chřipka a smrtelné dopravní nehody ...". .
Tento "trik" se používal nejen v Německu, ale od roku 2001 také v USA.
V článku: "Je úmrtnost na chřipku v USA spíše PR než vědeckou záležitostí?" v časopise British Medical Journal Peter Doshi
ukazuje, jak příliš vysoké údaje o úmrtnosti na chřipku vznikají v USA na základě souhrnu úmrtí na chřipku a zápal plic.
Aby se dosáhlo mnohem vyššího počtu případů chřipky, byly ve statistikách úmrtnosti v Německu
i v USA smíchány kategorie chřipka a zápal plic.
Tímto zfalšovaným údajem o údajných 15 až 20 000 úmrtích na chřipku ročně jsou lidé klamáni a udržováni ve strachu,
aby se zvýšila ochota nechat se očkovat proti sezónní chřipce.
Vzhledem k tomu, že očkování proti chřipce je třeba každoročně opakovat, jedná se o lukrativní obchodní záležitost.
Vážení diváci! Často jde jen o velmi nepatrnou manipulaci:
Slovo "a" místo "s", chybějící hvězdička, která by měla poukazovat na změnu registrace, nebo zdravotnickými
orgány nezohledněná změna diagnostických kritérií.
Tyto drobnosti však mají velký význam:
Nadále lživě propagují očkování jako nejdůležitější a nejúčinnější preventivní opatření.
Zatímco například počet úmrtí na chřipku je uměle navyšován, počet zranění způsobených očkováním je bagatelizován.
Pokud by očkování skutečně fungovalo tak dobře, jak se opakovaně tvrdí, nebylo by třeba čísla překrucovat,
a jeho pozitivní vliv by se v počtech projevil bez jakékoli manipulace.
Nebylo by také nutné vyvolávat strach z onemocnění, jako je tomu například v případě chřipky, umělým navyšováním počtu případů.
Kdyby se nic nezamlčovalo a účinek očkování by byl skutečně tak dobrý, nechala by se většina lidí očkovat dobrovolně
– a nikoliv ze strachu, ale z přesvědčení.
Pokud se má zvýšit důvěra lidí v očkování, proč se nepředloží pravdivá, jasná a nezmanipulovaná čísla a statistiky?
Nebo snad neexistuje žádný důkaz o účinnosti očkování, který by nezakládal na podvodu, manipulaci nebo laciných tricích?
To, že takový podvodný systém dokázal přežít staletí, bylo možné jen proto, že ho při životě udržovala mocná
propaganda pocházející ze sítě mocenských struktur v pozadí.
Více se o tom můžete dozvědět z výzkumu Roberta Kocha a Louise Pasteura na stránkách Vetopedia.org a v pořadu Kla.TV o WHO.