Statistikker forfalskes skamløst for at bevise den påståede udryddelse af mæslinger
gennem vaccination i Skandinavien og Latinamerika.
Men spørgsmålet er, hvordan sygdomsstatistikker kunne manipuleres på en sådan måde, at polio så ud til at være
udryddet kort efter indførelsen af vaccinationskampagner?
Hvilket trick bruges til at reklamere for influenzavaccination med et fuldstændig oppustet antal påståede influenzadødsfald?
Massemedier, sundhedsmyndigheder og andre officielle organer har i årtier påstået, at tyskerne bringer det globale mål om at
udrydde mæslinger i fare på grund af deres vaccinationsskepsis.
Hvis du vil øge folks tillid til vaccinationer, hvorfor så ikke præsentere sande, klare, ikke-manipulerede tal?
Gang på gang bliver vi indoktrineret med troen:
"Vaccinationer er blandt de vigtigste og mest effektive forebyggende foranstaltninger, der findes inden for medicin.
Hvis der opnås høje vaccinationsrater, er det muligt at eliminere individuelle patogener
regionalt og i sidste ende udrydde dem på verdensplan."
Men er det sandt? Eller er troen på vaccinationer bare en myte?
Paul-Ehrlich-instituttet advarer på sin hjemmeside:
"(Om vacciner) cirkulerer et væld af myter, halve sandheder og målrettet misinformation (...)."
Kla.TV afslører nogle hårrejsende myter og bevidst misinformation om vaccinationer i dette program.
Men disse myter og misinformation spredes som regel af de samme organisationer, som hævder at bekæmpe misinformation og myter.
Myte 1: Vellykket udryddelse af mæslinger gennem vaccinationsprogrammer?
I programmet: "99% fald i mæslingedødsfald FØR vaccinationsstart – dødsstatistikker afslører medicinalindustriens propagandatrick"
viste Kla.TV allerede, at det ikke var vaccinationer, men den forbedrede levestandard og den dermed forbundne
bedre ernæringssituation, forbedrede hygiejne osv. der førte til faldet i sygdomme som mæslinger.
Som følge heraf faldt dødeligheden for mange tidligere frygtede sygdomme til stort set nul, selv før vaccinationer blev indført.
Selv de mest indædte tilhængere af vaccination må indrømme dette.
De understreger dog, at for at vurdere vaccinationernes effektivitet er det ikke dødsfaldene, men
sygdomstilfældene før og efter indførelsen af vaccinationer, der skal tages i betragtning.
Omfattende vaccinationsdækning har ført til et drastisk fald i antallet af mæslingetilfælde eller endda
en fuldstændig udryddelse af mæslinger i mange lande.
Men er det virkelig tilfældet? På overfladen synes de fremlagte tal og statistikker virkelig
at tale til fordel for vaccinationernes succes.
RKI siger for eksempel: "Ifølge WHO faldt det anslåede antal mæslingetilfælde på verdensplan med 71% mellem 2000
og 2024, fra omkring 38 millioner til omkring 11 millioner tilfælde, takket være mæslingevaccinationen."
Wikipedia hævder: "Vaccinationer har i høj grad reduceret antallet af (mæslinge) tilfælde
tidligere, med over 95 % mellem 1980 og 2013."
Det syd- og nordamerikanske kontinent er praktisk talt fri for mæslinger – årsagen til dette er
angiveligt konsekvente vaccinationsprogrammer.
Finland fremhæves også gentagne gange i et positivt lys.
Süddeutsche Zeitung skriver: "Når det drejer sig om vaccination, ser eksperter med beundring på Finland.
Det skandinaviske land var det første i verden (...) til at udrydde mæslinger (...). I 1996 var Finland mæslingefrit (...)."
Men det er ikke for ingenting, at ordsproget lyder:
"Stol ikke på statistikker, som du ikke selv har forfalsket."
Det er muligt, at antallet af mæslingetilfælde ikke er faldet drastisk på grund af landsdækkende
vaccinationsprogrammer, men af helt andre årsager.
Kla.TV har derfor kigget nærmere på tallene og statistikkerne for dig.
FAKTORER, DER PÅVIRKER STATISTIKKEN
1. Lægernes indberetningsadfærd
Hvis en læge står over for en patient, der er blevet vaccineret mod mæslinger, kan han eller hun være meget mere omhyggelig og
forsigtig med at kontrollere, om patienten faktisk har mæslinger – for eksempel ved at udføre en ekstra laboratorietest.
Hos en uvaccineret patient med mæslingesymptomer vil lægen derimod diagnosticere mæslinger meget hurtigere
og sandsynligvis undlade at tage en laboratorietest.
Så jo flere af hans patienter, der bliver vaccineret, jo sjældnere vil lægen diagnosticere
"mæslinger" – og vente på laboratoriebekræftelse.
Med en høj vaccinationsrate vil der være færre tilfælde af mæslinger i statistikken.
Dette faktum kan dog kun delvist forklare den påståede "udryddelse" af mæslinger
i latinamerikanske lande eller i Finland.
2. Manipulation af statistikker gennem forskellig registrering af mæslingetilfælde
Da mæslinger let kan forveksles med andre sygdomme med hududslæt som røde hunde eller skarlagensfeber, kontrolleres
det ofte i laboratoriet, om det rent faktisk er mæslinger.
Størstedelen af de undersøgte mæslingetilfælde kan normalt ikke bekræftes i laboratoriet.
Ofte bliver ikke engang 10 %, nogle gange endda mindre end 3 % af mæslingetilfældene bekræftet i laboratoriet.
Data fra England viser f.eks., at kun 0,3 % af tilfældene kunne bekræftes i laboratoriet.
Denne store uoverensstemmelse mellem mistænkte tilfælde og laboratoriebekræftede tilfælde
rummer et stort potentiale for manipulation.
Afhængigt af om alle (mistænkte) mæslingetilfælde optræder i statistikken, eller om kun antallet af laboratoriebekræftede
mæslingetilfælde, som nogle gange er 10 eller 100 gange lavere, registreres, ændrer antallet af mæslingetilfælde sig enormt.
Nogle lande registrerer kun laboratoriebekræftede mæslingetilfælde, mens andre lande
medtager alle mistænkte tilfælde i statistikken.
Det skal man tage højde for, når man sammenligner forskellige lande.
Statistikken over mæslingetilfælde kan forfalskes ved kun at registrere laboratoriebekræftede mæslingetilfælde
fra et bestemt tidspunkt, men ikke nævne dette særskilt.
Så falder antallet af mæslingetilfælde pludselig fra det ene år til det andet til en
tiendedel, en hundrededel eller endda en tusindedel.
Det kan så sælges som en succes for vaccinationen.
Dette kan rent faktisk observeres.
I mange lande var der et pludseligt og abrupt fald i antallet af mæslingetilfælde mellem
1980 og 2010, ofte fra det ene år til det andet.
I 2005 blev der f.eks. registreret 6.200 tilfælde af mæslinger i Tyrkiet; i 2006 var der pludselig kun 34
tilfælde, og yderligere et år senere kun 3 tilfælde.
Som det fremgår af det officielle dokument "OECD Health Statistics 2022", blev det i Tyrkiet i 2005
besluttet, at kun laboratoriebekræftede mæslingetilfælde skulle registreres med øjeblikkelig virkning.
I Finland, som altid får ros, fordi mæslinger er blevet undertrykt der takket være vaccinationer, var der et
spring fra 1.032 tilfælde i 1989 til kun 3 tilfælde i 1990 .
I 1987 blev det besluttet kun at opføre laboratoriebekræftede tilfælde i statistikken, og dette blev
tilsyneladende gennemført konsekvent fra 1990 og fremefter.
Siden da er der kun blevet registreret etcifrede numre i stedet for de tidligere tre- til firecifrede numre.
Der var stadig et firecifret antal mistænkte tilfælde i 1990'erne, men kun dem, der blev
bekræftet i laboratoriet, blev medtaget i statistikkerne.
I Storbritannien blev der i 1997 registreret 4.844 mæslingetilfælde i statistikken,
men i 1998 var der pludselig kun 74 tilfælde.
I Madagaskar faldt antallet af mæslingetilfælde fra 35.558 i 2004 til kun 2 tilfælde i 2006 .
I Chile blev der registreret 2.098 tilfælde i 1991 og kun 1 tilfælde året efter.
I Belgien blev der registreret 3.869 tilfælde af mæslinger i 1997, men ikke et eneste tilfælde året efter.
Det samme kan observeres i lande som Cuba, Honduras, Ecuador, Den Dominikanske Republik, Canada, Sverige, Norge, og USA.
Sådanne pludselige fald i statistikkerne kan ikke forklares med den bedste vaccinationskampagne.
Selv massevaccination kan i bedste fald medføre et langsommere, kontinuerligt fald.
Disse spring i data kan dog let forklares med, at det fra et vist tidspunkt kun er laboratoriebekræftede
tilfælde, der indgår i statistikkerne i de pågældende lande.
WHO nævner ikke dette. I stedet nævner de gerne disse lande som eksempler og beviser på
den påståede succes med mæslingeimmunisering.
Men dette fald i antallet af tilfælde har ikke noget som helst at gøre med vaccinationer.
Så folk viger ikke tilbage for åbenlyse forfalskninger for at opretholde myten om, at vaccinationer har reduceret antallet
af mæslingetilfælde. Dette bevises også af følgende grafik.
Den stammer fra Power Point-præsentationen "Achieving and Sustaining Measles and Rubella Elimination" fra 2011 fra
den panamerikanske sundhedsorganisation (PAHO), som er en slags underorganisation af WHO for de latinamerikanske lande.
Dette er en rapport om programmet for eliminering af mæslinger i de latinamerikanske lande.
Grafikken har til formål at illustrere den enorme succes, som vaccination har haft med at udrydde mæslinger.
Den fede henvisning under grafikken til, at dette mæslingeudryddelsesprogram angiveligt har forhindret 3,2
millioner mæslingetilfælde og 16.000 mæslingedødsfald og sparet 208 millioner amerikanske dollars i
behandlingsomkostninger, bør heller ikke udelades.
I den tidligere version af rapporten fra 2010 blev den samme graf vist; Y-aksen var også mærket "Bekræftede tilfælde".
Men der var også to små overstregede stjerner med en note nederst til venstre:
"Før 1995, rapporterede tilfælde".
I klartekst: Før 1995 viser grafen de rapporterede (mistænkte) tilfælde af mæslinger, fra
1995 og fremefter kun de "bekræftede" tilfælde.
Selvfølgelig er der pludselig langt færre tilfælde.
Fodnoten, som henviste til den ændrede registrering fra 1995, blev simpelthen udeladt i den nyere version.
Wolfram Klingele, som afslørede dette, kalder med rette denne fuldstændig forfalskede grafik for en "skamløs fordrejning", som
desværre ikke er et enkeltstående tilfælde inden for dette emne.
De påståede succeser med mæslingevaccination, som gentagne gange nævnes, er derfor i sig selv myter og misinformation,
da de er baseret på manipulation af statistikker, vildledende oplysninger og skamløse forfalskninger.
Ikke desto mindre bliver WHO, sundhedsmyndighederne og massemedierne aldrig trætte af at hævde, at Tyskland bringer det
globale mål om at udrydde mæslinger i fare på grund af påstået vaccinationstræthed, da der er betydeligt flere
mæslingetilfælde i Tyskland sammenlignet med industrialiserede lande som Finland eller latinamerikanske lande.
Hvad der dog ikke nævnes, er, at i modsætning til Finland og Latinamerika er tilfælde uden laboratoriebekræftelse
også inkluderet i statistikkerne i Tyskland.
Myte 2: Den orale vaccine har udryddet polio
Laboratoriebekræftelse er ikke det eneste område, der kan snydes.
En sygdom kan også forsvinde næsten helt fra det ene år til det andet ved at ændre definitionen af sygdommen.
Polio er et glimrende praktisk eksempel på den slags statistisk svindel:
BMG og RKI udtaler: "Ingen i Tyskland er blevet smittet med polio i over 25 år.
Vaccination, som blev indført i begyndelsen af 1960'erne, spillede en nøglerolle i udryddelsen af polio. (...)
I 1962 blev den levende poliomyelitisvaccine indført i stor stil, og den blev givet som
en oral vaccine ved hjælp af et stykke sukker.
"Oral vaccine er sød; polio er grusom," var mottoet.
Siden da har polio været på retur i dette land."
"Mens næsten 4.700 børn fik polio i Forbundsrepublikken Tyskland i 1961, var der i 1965 færre end 50 børn.
Siden 1990 er der ikke opstået flere sygdomme forårsaget af vilde poliovirus i Tyskland."
Hvis man ser nærmere efter, tegner der sig følgende billede:
Før poliovaccinationerne blev indført, blev tilfælde, hvor symptomerne på lammelse kun
opstod en enkelt dag, registreret som polio.
Efter vaccinationen blev indført, blev de diagnostiske kriterier ændret, så det fremover kun var de tilfælde,
der havde symptomer på lammelse over en periode på 60 dage, der blev regnet for polio.
Samtidig blev de mildere tilfælde, som tidligere blev registreret som polio og tidligere udgjorde størstedelen af
poliotilfældene, nu registreret under forskellige andre sygdomme, såsom "akut slap lammelse (AFP)".
Så polio er ikke blevet udryddet, der er kun blevet opfundet forskellige navne for polio, så der næsten
ikke er nogen "rigtige" poliotilfælde i statistikkerne.
Alene disse ændringer i sygdomsdefinitionerne førte til et kraftigt fald i poliotilfælde på papiret stort set
fra den ene dag til den anden – hvilket selvfølgelig ikke havde noget som helst at gøre med immunisering.
Gennem oralvaccinationen blev der dog påvist, at der stadigvæk opstod tilfælde af polio — i nogle tilfælde med dødelig udgang.
Desuden fik millioner af mennesker verden over poliovacciner, der var forurenet med den kræftfremkaldende abevirus SV40.
Polio er ikke et enkeltstående tilfælde. Der er også andre sygdomme, som pludselig fik et
andet navn og dermed forsvandt fra statistikkerne.
Et ret nyt eksempel er influenza.
Der blev næsten ikke registreret flere tilfælde af influenza i 2020 - 2022.
På det tidspunkt blev alle med forkølelsessymptomer testet for coronavirus.
Hvis testen var positiv, blev søgningen efter influenzavirus indstillet, og sagen blev registreret som "coronavirus-positiv".
Der blev ikke skelnet yderligere mellem, om patienten var "med" eller "fra" coronavirus eller var død.
Næsten alle tilfælde af influenza blev derfor blot registreret som covid-tilfælde og forsvandt dermed fra influenzastatistikken.
Myte 3: Tusindvis af mennesker dør af influenza hvert år
Da coronavirus-hysteriet fladede ud igen, vendte både influenzaen – og reklamerne for influenzavaccinationer – tilbage.
Før influenzaen næsten forsvandt fra statistikkerne i løbet af "corona-årene", citerede massemedierne
gentagne gange femcifrede tal for influenzadødsfald om året.
For eksempel skrev magasinet "Stern" for ti år siden:
"Omkring 5.000 til 10.000 mennesker dør af det hvert år.
I vinteren 2014/2015 talte Robert Koch-instituttet endda 21.300 influenzadødsfald i Tyskland. (...)
Det burde ikke være sådan, at så mange mennesker dør af influenza.
Fordi der findes en vaccination mod influenzavirus."
Robert Koch Institute (RKI) nævner tilsvarende høje tal.
Disse tal bruges ofte til at skabe frygt for at markedsføre influenzavaccination som en løsning.
I modsætning hertil opregner Federal Statistical Office kun 79 influenzadødsfald i 2014 og 700 i 2015,
dvs. ikke 5-cifrede tal, men kun 2- til 3-cifrede tal.
Hvis man lægger de to tal sammen, får man 779 influenzadødsfald for vinteren 2014/15, men ikke 21.300.
Mellem 1998 og 2016 registrerede det føderale statistiske kontor kun et par hundrede influenzadødsfald om
året, i nogle tilfælde kun 70 til 80 dødsfald om året.
Hvordan kan forskellen mellem de påståede 10.000 til 20.000 influenzadødsfald om året og det
faktiske antal registrerede influenzadødsfald forklares?
Hvorfor er tallene fra RKI, som citeres i massemedierne, så meget højere end tallene fra det føderale statistiske kontor?
Wolfram Klingele, forfatter til fagbøger om emnet "Infektionssygdomme og vaccination", formoder, at dette skyldes
definitionen af sygdommen "influenza" og dens inddeling i kategorier – samt sammenblandingen af
kategorierne "influenza" og "pneumoni", altså lungebetændelse.
Indtil 1997 eksisterede kategorien "Influenzadødsfald med lungebetændelse" sammen med kategorien "Influenzadødsfald" i den
føderale sundhedsrapportering. Wolfram Klingele fandt ud af det:
"Fra 1998 og fremefter blev et lille ord dog stille og hemmeligt ændret, og du kan allerede producere pæne overskrifter om, hvor
mange tusinde dødsfald der angiveligt er hvert år på grund af influenza, og opfordre folk til at blive vaccineret mod
influenzavirus, hvis det er muligt, fordi: Siden 1998 kaldes det normalt ikke længere 'influenza med
lungebetændelse', men 'influenza og lungebetændelse'!
Ved at erstatte ordet 'med' med linket 'og' ændrer tallene i denne kategori sig enormt (...)"
"Så det høje antal lungebetændelsesdødsfald tilskrives nu indirekte influenzadødsfald ved hjælp af ordet "og"!
De 60 dødsfald som følge af "influenza med lungebetændelse" (...) i 1997 blev til 17.501 dødsfald som
følge af "influenza og lungebetændelse" (...) i 1998!
Man kunne i daglig tale kalde det et "afledningsmanøvre".
På samme måde kunne man kategorisere tilsvarende, for eksempel: "Influenza og trafikdødsfald ..."
Dette "trick" blev ikke kun brugt i Tyskland, men også i USA fra 2001 og fremefter.
I artiklen: "Er amerikanske influenzadødsfaldstal mere PR end videnskab?" i British Medical Journal viser Peter Doshi, hvordan
alt for høje tal for influenzadødelighed genereres i USA ved at sammenfatte dødsfald som følge af influenza og lungebetændelse.
For at få et meget højere antal influenzatilfælde blev kategorierne influenza og lungebetændelse blandet
i dødelighedsstatistikkerne i både Tyskland og USA.
Med dette forfalskede tal på angiveligt 15 til 20.000 influenzadødsfald om året bliver folk vildledt og holdt i frygt
for at øge viljen til at blive vaccineret mod sæsoninfluenza.
Da influenzavaccinationen skal gentages hvert år, er dette en lukrativ forretningsmulighed.
Kære seere! Ofte er det bare en lille smule manipulation:
Ordet "og" i stedet for "med", en manglende stjerne, der burde indikere en ændring i registreringen, eller den ubemærkede
ændring i diagnostiske kriterier fra sundhedsmyndighedernes side.
Men disse små detaljer har stor betydning:
De fortsætter med at markedsføre og reklamere falsk for vaccinationer som den vigtigste
og mest effektive forebyggende foranstaltning.
Mens f.eks. influenzadødsfald ekstrapoleres kunstigt, bagatelliseres antallet af vaccineskader.
Hvis vaccinationer virkelig virker så godt, som det gentagne gange hævdes, ville der ikke være behov for at
fordreje tallene, men den positive indflydelse ville så vise sig i tallene uden nogen form for manipulation.
Der ville heller ikke være behov for at skabe frygt for sygdom, som det f.eks. er tilfældet med
influenza, ved at ekstrapolere tallene kunstigt.
For hvis kortene blev vendt på hovedet, og effekten af vaccinationen virkelig var så god, ville de fleste mennesker blive
vaccineret frivilligt – ikke af frygt, men af overbevisning.
Hvis du vil øge folks tillid til vaccinationer, hvorfor så ikke præsentere sande, klare, ikke-manipulerede tal og statistikker?
Eller er der ikke noget bevis på effektivitet for vaccinationer, der ikke involverer
svindel, manipulation eller afledningsmanøvre?
At et så bedragerisk system kunne overleve i århundreder, var kun muligt, fordi det blev holdt i
live af stærk propaganda og netværk i baggrunden.
Du kan finde ud af mere om dette i forskningen om Robert Koch og Louis Pasteur på Vetopedia.org og i Kla.TV-programmet om WHO.