Tilastoja väärennetään röyhkeästi, jotta voidaan todistaa tuhkarokon väitetty hävittäminen rokotusten
avulla Skandinaviassa ja Latinalaisessa Amerikassa.
Kysymys kuitenkin kuuluu, miten tautitilastoja voitiin manipuloida siten, että polio näytti
hävitetyn pian rokotuskampanjoiden aloittamisen jälkeen?
Millaista temppua käytetään mainostettaessa influenssarokotuksia täysin liioitellulla väitettyyn influenssakuolemien määrällä?
Tiedotusvälineet, terveysviranomaiset ja muut viralliset elimet ovat vuosikymmeniä väittäneet, että saksalaiset
vaarantavat rokotusskeptisyytensä vuoksi maailmanlaajuisen tavoitteen tuhkarokon hävittämisestä.
Jos haluatte lisätä ihmisten luottamusta rokotuksiin, miksi ette esitä todellisia, selkeitä ja manipuloimattomia lukuja?
Meille iskostetaan kerta toisensa jälkeen uskomus:
"Rokotukset kuuluvat lääketieteen tärkeimpiin ja tehokkaimpiin ennaltaehkäiseviin toimenpiteisiin.
Jos saavutetaan korkeat rokotusmäärät, yksittäiset taudinaiheuttajat on mahdollista hävittää
alueellisesti ja lopulta hävittää maailmanlaajuisesti."
Mutta onko se totta? Vai onko tämä usko rokotuksiin vain myytti?
Paul-Ehrlich-instituutti varoittaa verkkosivuillaan:
"(Rokotteista) liikkuu lukuisia myyttejä, puolitotuuksia ja kohdennettua disinformaatiota (...)."
Kla.TV paljastaa tässä ohjelmassa hiuksia raastavia myyttejä ja tahallista väärää tietoa rokotuksista.
Näitä myyttejä ja disinformaatiota levittävät kuitenkin yleensä samat organisaatiot, jotka
väittävät torjuvansa disinformaatiota ja myyttejä.
Myytti 1: Tuhkarokko on onnistuttu hävittämään rokotusohjelmilla?
Kla.TV osoitti jo ohjelmassa "Tuhkarokkokuolemien väheneminen 99 % ENNEN rokotusten aloittamista - kuolemantapaustilastot
paljastavat lääketeollisuuden propagandatempun" , että rokotukset eivät olleet syynä siihen, että tuhkarokon kaltaiset taudit
vähenivät, vaan parantunut elintaso ja siihen liittyvä parempi ravitsemustilanne, parantunut hygienia jne. johtivat siihen.
Tämän seurauksena monien aiemmin pelättyjen tautien kuolleisuus laski lähes nollaan jo ennen rokotusten käyttöönottoa.
Jopa kaikkein jyrkimpien rokotusten kannattajien on myönnettävä tämä.
He kuitenkin korostavat, että rokotusten tehokkuuden arvioimiseksi ei ole otettava huomioon kuolemantapauksia vaan ennen rokotusten
käyttöönottoa ja sen jälkeen ilmenneet sairaustapaukset.
Kattava rokotuskattavuus on johtanut tuhkarokkotapausten jyrkkään vähenemiseen tai jopa
tuhkarokon täydelliseen hävittämiseen monissa maissa.
Mutta onko näin todella? Päällisin puolin esitetyt luvut ja tilastot näyttävät
todella puhuvan rokotusten onnistumisen puolesta.
RKI toteaa esimerkiksi seuraavaa: "WHO:n mukaan tuhkarokkorokotusten ansiosta maailmanlaajuisesti leviävien
tuhkarokkotapausten arvioitu määrä väheni 71 prosenttia vuosina 2000-2024 noin 38 miljoonasta noin 11 miljoonaan tapaukseen."
Wikipedia väittää: "Rokotukset ovat vähentäneet (tuhkarokko)tapausten määrää huomattavasti,
yli 95 prosenttia vuosien 1980 ja 2013 välillä."
Etelä- ja Pohjois-Amerikan mantereella ei käytännössä esiinny tuhkarokkoa, mikä johtuu
oletettavasti johdonmukaisista rokotusohjelmista.
Suomea korostetaan myös toistuvasti myönteisessä valossa.
Süddeutsche Zeitung kirjoittaa: "Asiantuntijat katsovat Suomea ihaillen, kun on kyse rokotuksista.
Skandinavian maa oli ensimmäinen maa maailmassa, joka hävitti tuhkarokon (...).
Vuonna 1996 Suomi oli tuhkarokosta vapaa (...)."
Mutta sanonta ei ole turha:
"Älä luota tilastoihin, joita et ole itse väärentänyt."
On mahdollista, että tuhkarokkotapausten määrä ei ole vähentynyt jyrkästi valtakunnallisten
rokotusohjelmien ansiosta, vaan aivan muista syistä.
Kla.TV on siksi tarkastellut lukuja ja tilastoja tarkemmin.
TILASTOIHIN VAIKUTTAVAT TEKIJÄT
1. Lääkärien raportointikäyttäytyminen
Jos lääkäri kohtaa potilaan, joka on rokotettu tuhkarokkoa vastaan, hän saattaa olla paljon varovaisempi ja
varovaisempi tarkistaessaan, onko potilaalla todella tuhkarokko - esimerkiksi tekemällä ylimääräisen laboratoriokokeen.
Jos rokottamattomalla potilaalla on tuhkarokko-oireita, lääkäri sen sijaan diagnosoi tuhkarokon paljon
nopeammin ja todennäköisesti luopuu laboratoriokokeesta.
Mitä useampi hänen potilaistaan on rokotettu, sitä harvemmin lääkäri diagnosoi
"tuhkarokon" - ja odottaa laboratoriovahvistusta.
Kun rokotusaste on korkea, tuhkarokkotapauksia on tilastoissa vähemmän.
Tämä selittää kuitenkin vain osittain tuhkarokon väitetyn "hävittämisen" Latinalaisen Amerikan maista tai Suomesta.
2. Tilastojen manipulointi tuhkarokkotapausten erilaisen rekisteröinnin avulla.
Koska tuhkarokko voidaan helposti sekoittaa muihin ihottumaa aiheuttaviin tauteihin, kuten vihurirokko-
tai tulirokkotautiin, tarkistetaan usein laboratoriossa, onko kyseessä todella tuhkarokko.
Suurinta osaa epäillyistä tuhkarokkotapauksista ei yleensä voida vahvistaa laboratoriossa.
Usein edes 10 %, joskus jopa alle 3 % tuhkarokkotapauksista ei varmistu laboratoriossa.
Esimerkiksi Englannista saadut tiedot osoittavat, että joskus vain 0,3 prosenttia tapauksista voitiin vahvistaa laboratoriossa.
Tämä epäiltyjen tapausten ja laboratoriossa vahvistettujen tapausten välinen suuri ero on suuri manipulointimahdollisuus.
Tuhkarokkotapausten määrä vaihtelee suuresti riippuen siitä, merkitäänkö tilastoihin kaikki (epäillyt) tuhkarokkotapaukset
vai vain laboratoriossa vahvistetut tuhkarokkotapaukset, jotka ovat joskus 10 tai 100 kertaa pienempiä.
Joissakin maissa tilastoidaan vain laboratoriossa vahvistetut tuhkarokkotapaukset, kun taas toisissa
maissa kaikki epäillyt tapaukset sisältyvät tilastoihin.
Tämä on otettava huomioon eri maita vertailtaessa.
Tuhkarokkotapauksia koskevia tilastoja voidaan väärentää rekisteröimällä vain laboratoriossa vahvistetut
tuhkarokkotapaukset tietystä ajankohdasta alkaen, mutta jättämällä ne erikseen mainitsematta.
Sitten tuhkarokkotapausten määrä putoaa yhtäkkiä vuodesta toiseen kymmenesosaan, sadasosaan tai jopa tuhannesosaan.
Tämä voidaan sitten myydä rokotuksen onnistumisena.
Jotain tällaista voidaan todella havaita.
Monissa maissa tuhkarokkotapausten määrä laski äkillisesti ja jyrkästi vuosina 1980-2010, usein vuodesta toiseen.
Esimerkiksi vuonna 2005 Turkissa kirjattiin 6 200 tuhkarokkotapausta, mutta vuonna 2006 tapauksia
oli yhtäkkiä vain 34 ja vuotta myöhemmin enää 3.
Kuten virallisesta asiakirjasta "OECD Health Statistics 2022" käy ilmi, Turkissa päätettiin vuonna 2005, että vain laboratoriossa
vahvistetut tuhkarokkotapaukset rekisteröidään välittömästi.
Suomessa, jota aina ylistetään, koska siellä tuhkarokko on rokotusten ansiosta hävinnyt, tuhkarokkotapauksia
oli 1 032 vuonna 1989 ja vain 3 vuonna 1990 .
Vuonna 1987 päätettiin, että tilastoihin merkitään vain laboratoriossa vahvistetut tapaukset, ja tätä käytäntöä on
ilmeisesti noudatettu johdonmukaisesti vuodesta 1990 alkaen.
Siitä lähtien on kirjattu vain yksinumeroisia numeroita aiempien kolmi- tai nelinumeroisten numeroiden sijasta.
Epäiltyjä tapauksia oli vielä 1990-luvulla nelinumeroinen määrä, mutta tilastoihin
sisällytettiin vain laboratoriossa vahvistetut tapaukset.
Isossa-Britanniassa tilastoitiin 4 844 tuhkarokkotapausta vuonna 1997, mutta vuonna 1998 tapauksia oli yhtäkkiä vain 74.
Madagaskarissa tuhkarokkotapausten määrä laski 35 558 tapauksesta vuonna 2004 vain kahteen tapaukseen vuonna 2006 .
Chilessä todettiin 2 098 tapausta vuonna 1991 ja vain yksi tapaus seuraavana vuonna.
Belgiassa todettiin 3 869 tuhkarokkotapausta vuonna 1997, mutta ei yhtään tapausta seuraavana vuonna.
Sama voidaan havaita esimerkiksi Kuubassa , Hondurasissa , Ecuadorissa , Dominikaanisessa tasavallassa ,
Kanadassa , Ruotsissa , Norjassa ja Yhdysvalloissa .
Tällaista äkillistä tilastojen laskua ei voida selittää parhaalla rokotuskampanjalla.
Jopa joukkorokotukset voisivat parhaimmillaan saada aikaan hitaamman, jatkuvan laskun.
Nämä hyppäykset tiedoissa voidaan kuitenkin helposti selittää sillä, että tietystä ajankohdasta lähtien
tilastoihin on sisällytetty vain laboratoriossa vahvistetut tapaukset kyseisissä maissa.
WHO ei mainitse tätä. Sen sijaan se haluaa mainita nämä maat esimerkkeinä ja todisteina
tuhkarokkoimmunisoinnin väitetystä onnistumisesta.
Tapausten määrän vähenemisellä ei kuitenkaan ole mitään tekemistä rokotusten kanssa.
Ihmiset eivät siis kaihda ilmiselviä vääristelyjä pitääkseen yllä myyttiä, jonka mukaan rokotukset ovat vähentäneet
tuhkarokkotapauksia. Tämän todistaa myös seuraava kaavio.
Se on peräisin vuonna 2011 julkaistusta Power Point -esityksestä "Achieving and Sustaining Measles and Rubella Elimination"
(Tuhkarokon ja vihurirokon hävittämisen saavuttaminen ja ylläpitäminen), jonka on laatinut Pan-Amerikan
terveysjärjestö (PAHO), joka on eräänlainen WHO:n Latinalaisen Amerikan maita käsittelevä alajärjestö .
Tämä on raportti tuhkarokon hävittämisohjelmasta Latinalaisen Amerikan maissa.
Grafiikan tarkoituksena on havainnollistaa, miten hyvin rokotuksilla on onnistuttu hävittämään tuhkarokko.
Kuvaajan alla on lihavoitu maininta, jonka mukaan tuhkarokon hävittämisohjelman avulla on väitetysti estetty 3,2 miljoonaa
tuhkarokkotapausta ja 16 000 tuhkarokkokuolemaa sekä säästetty 208 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria hoitokustannuksissa.
Kertomuksen edellisessä versiossa vuodelta 2010 oli sama kuvaaja; Y-akselilla oli myös merkintä "Vahvistetut tapaukset".
Mutta siinä oli myös kaksi pientä ylikorostettua tähtimerkkiä, ja vasemmassa alareunassa oli huomautus:
"Ennen vuotta 1995 ilmoitetut tapaukset" - eli "ennen vuotta 1995 ilmoitetut tapaukset".
Selkokielellä: Ennen vuotta 1995 kuvaajassa esitetään raportoidut (epäillyt) tuhkarokkotapaukset,
vuodesta 1995 alkaen vain "vahvistetut" tapaukset.
Tietenkin tapauksia on yhtäkkiä paljon vähemmän.
Alaviite, jossa viitattiin rekisteröinnin muuttumiseen vuodesta 1995 alkaen, oli
yksinkertaisesti jätetty pois uudemmasta versiosta.
Wolfram Klingele, joka paljasti tämän, kutsuu tätä täysin väärennettyä grafiikkaa oikeutetusti "röyhkeäksi vääristelyksi",
joka ei valitettavasti ole yksittäistapaus tässä aiheessa.
Toistuvasti mainitut tuhkarokkorokotusten väitetyt onnistumiset ovat siis itsessään myyttejä ja disinformaatiota,
koska ne perustuvat tilastojen manipulointiin, harhaanjohtaviin tietoihin ja julkeisiin väärennöksiin.
WHO, terveysviranomaiset ja tiedotusvälineet eivät kuitenkaan väsy väittämään, että Saksa vaarantaa maailmanlaajuisen
tavoitteen tuhkarokon hävittämisestä väitetyn rokotusväsymyksen vuoksi, koska Saksassa on huomattavasti enemmän
tuhkarokkotapauksia kuin Suomen kaltaisissa teollisuusmaissa tai Latinalaisen Amerikan maissa.
Sitä ei kuitenkaan mainita, että toisin kuin Suomessa tai Latinalaisessa Amerikassa, Saksassa tilastoihin sisällytetään
myös tapaukset, joissa ei ole laboratoriovahvistusta.
Myytti 2: Suun kautta otettava rokote on hävittänyt polion.
Laboratoriovahvistus ei ole ainoa alue, jota voidaan huijata.
Tauti voi myös hävitä lähes kokonaan vuodesta toiseen muuttamalla taudin määritelmää.
Polio on erinomainen käytännön esimerkki tällaisesta tilastopetoksesta:
BMG ja RKI toteavat: "Saksassa kukaan ei ole saanut poliotartuntaa yli 25 vuoteen.
Rokotukset, jotka otettiin käyttöön 1960-luvun alussa, olivat avainasemassa polion hävittämisessä. (...)
Vuonna 1962 otettiin laajalti käyttöön elävä poliomyeliittirokote, joka annettiin suun kautta sokeripalan avulla.
"Rokottaminen on suloista, polio on julmaa", oli motto.
Siitä lähtien polio on vähentynyt tässä maassa."
"Vuonna 1961 Saksan liittotasavallassa sairastui polioon lähes 4700 lasta, mutta vuonna 1965 heitä oli enää alle 50.
Vuoden 1990 jälkeen Saksassa ei ole esiintynyt enää luonnonvaraisten poliovirusten aiheuttamia tauteja."
Jos katsot tarkemmin, saat seuraavan kuvan:
Ennen poliorokotusten käyttöönottoa polioksi rekisteröitiin tapaukset, joissa halvausoireita esiintyi vain yhtenä päivänä.
Rokotuksen käyttöönoton jälkeen diagnostisia kriteerejä muutettiin siten, että polioksi luettiin jatkossa vain
ne tapaukset, joissa oli halvausoireita 60 päivän ajan.
Samaan aikaan lievemmät tapaukset, jotka aiemmin kirjattiin polioksi ja jotka aiemmin muodostivat suurimman osan
poliotapauksista, kirjattiin nyt erilaisiksi muiksi taudeiksi, kuten "akuutiksi veltoksi halvaukseksi (AFP)".
Poliota ei siis ole hävitetty, sille on vain keksitty eri nimiä, joten tilastoissa ei ole
juuri lainkaan "todellisia" poliotapauksia.
Pelkästään nämä muutokset tautimääritelmissä johtivat poliotapausten jyrkkään vähenemiseen käytännössä yhdessä yössä -
tällä ei tietenkään ollut mitään tekemistä rokotusten kanssa.
On kuitenkin todistettu, että itse suun kautta annettava rokotus on toistuvasti
aiheuttanut poliotapauksia, myös kuolemantapauksia.
Lisäksi miljoonille ihmisille maailmanlaajuisesti annettiin poliorokotteita, jotka olivat
saastuneet syöpää aiheuttavalla SV40-apinaviruksella.
Polio ei ole yksittäistapaus. On muitakin tauteja, jotka yhtäkkiä nimettiin toisin ja katosivat siten tilastoista.
Melko tuore esimerkki on flunssa.
Vuosina 2020-2022 influenssatapauksia ei todettu juuri lainkaan.
Tuolloin kaikki flunssaoireista kärsivät testattiin koronaviruksen varalta.
Jos testi oli positiivinen, influenssavirusten etsiminen lopetettiin ja tapaus kirjattiin "koronavirus-positiiviseksi".
Tarkemmin ei eroteltu, oliko potilas "sairastanut" tai "sairastanut" koronaviruksen tai kuollut.
Lähes kaikki influenssatapaukset kirjattiin näin ollen yksinkertaisesti Covid-tapauksiksi
ja katosivat näin ollen influenssatilastoista.
Myytti 3: Tuhannet ihmiset kuolevat influenssaan joka vuosi.
Kun koronavirushysteria laantui, sekä flunssa että flunssarokotusten mainonta palasivat.
Ennen kuin influenssa lähes katosi tilastoista "Corona-vuosien" aikana, joukkotiedotusvälineet ilmoittivat toistuvasti
viisinumeroisia lukuja influenssakuolemista vuodessa.
Esimerkiksi Stern-lehti kirjoitti kymmenen vuotta sitten:
"Siihen kuolee vuosittain noin 5 000-10 000 ihmistä.
Talvella 2014/2015 Robert Koch -instituutti laski Saksassa jopa 21 300 influenssakuolemaa. (...)
Se, että niin monet ihmiset kuolevat flunssaan, ei saisi olla totta.
Koska influenssaviruksia vastaan on olemassa rokote."
Robert Kochin instituutti (RKI) mainitsee verrattain korkeita lukuja.
Näitä lukuja käytetään usein pelon lietsomiseen, jotta influenssarokotuksia voitaisiin markkinoida ratkaisuna.
Sitä vastoin liittovaltion tilastokeskus listaa vain 79 influenssakuolemaa vuonna 2014 ja 700 vuonna 2015, eli ei
5-numeroisia lukuja, vaan vain 2- tai 3-numeroisia lukuja.
Jos nämä kaksi lukua lasketaan yhteen, saadaan 779 influenssakuolemaa talvella 2014/15, mutta ei 21 300:aa.
Vuosina 1998-2016 liittovaltion tilastokeskus rekisteröi vain muutamia satoja influenssakuolemia
vuodessa, joissakin tapauksissa vain 70-80 kuolemaa vuodessa.
Miten voidaan selittää ero väitetyn 10 000-20 000 influenssakuolemantapauksen ja
todellisten influenssakuolemien määrän välillä?
Miksi RKI:n antamat ja tiedotusvälineissä mainitut luvut ovat niin paljon suurempia kuin liittovaltion tilastokeskuksen luvut?
Wolfram Klingele, joka on erikoistunut kirjoittamaan aiheesta "Tartuntataudit ja rokotukset", epäilee, että tämä johtuu taudin
"influenssa" määritelmästä ja sen luokittelusta - ja luokkien "influenssa" ja
"keuhkokuume" sekoittamisesta , eli keuhkokuumeesta.
Vuoteen 1997 asti liittovaltion terveysraportoinnissa oli luokka "Influenssakuolemat ja keuhkokuume" luokan
"Influenssakuolemat" rinnalla. Wolfram Klingele selvitti:
"Vuodesta 1998 lähtien pieni sana kuitenkin muuttui hiljaa ja salaa, ja nyt voidaan jo tuottaa mukavia otsikoita siitä, kuinka
monta tuhatta kuolemaa influenssa muka aiheuttaa vuosittain, ja kehottaa ihmisiä rokottamaan influenssaviruksia vastaan, jos
mahdollista, koska: Vuodesta 1998 lähtien sitä ei yleensä enää sanota 'flunssa ja keuhkokuume', vaan 'flunssa ja keuhkokuume'!
Kun sana 'with' korvataan linkillä 'and', tämän luokan luvut muuttuvat valtavasti (...)" ]
"Joten keuhkokuumekuolemien suuri määrä liitetään nyt epäsuorasti influenssakuolemiin sanalla "ja"!".
Vuonna 1997 "influenssaan ja keuhkokuumeeseen" (...) johtaneista 60 kuolemantapauksesta tuli 17 501 "influenssaan ja
keuhkokuumeeseen" (...) johtanutta kuolemantapausta vuonna 1998!
Tätä voidaan kutsua puhekielessä "käden taidoksi".
Samoin voitaisiin tehdä vastaava luokittelu, esimerkiksi: "Flunssat ja liikennekuolemat ...". ].
Tätä "käden temppua" käytettiin Saksan lisäksi myös Yhdysvalloissa vuodesta 2001 alkaen.
Artikkelissa: "Ovatko Yhdysvaltain influenssakuolemat enemmän PR:ää kuin tiedettä?" British Medical Journal -lehdessä Peter
Doshi osoittaa, miten Yhdysvalloissa syntyy aivan liian korkeita influenssakuolleisuuslukuja, kun
influenssaan ja keuhkokuumeeseen kuolleet lasketaan yhteen.
Jotta influenssatapausten määrä olisi paljon suurempi, sekä Saksassa että Yhdysvalloissa sekoitettiin
kuolleisuustilastoissa influenssa- ja keuhkokuumetapaukset.
Tällä väärennetyllä luvulla, jonka mukaan influenssakuolemia on väitetysti 15-20 000 vuodessa, ihmisiä johdetaan
harhaan ja pidetään pelossa, jotta halukkuutta rokotuksiin kausi-influenssarokotteen ottamiseksi lisättäisiin.
Koska influenssarokotus on toistettava vuosittain, tämä on tuottoisa liiketoimintamahdollisuus.
Hyvät katsojat! Usein kyse on vain pienestä manipuloinnista:
Sana "ja" sanan "kanssa" sijasta, puuttuva tähti, jonka pitäisi merkitä rekisteröinnin muutosta, tai terveysviranomaisten
huomaamatta jättämä muutos diagnoosikriteereissä.
Näillä pienillä yksityiskohdilla on kuitenkin suuri merkitys:
Ne markkinoivat ja mainostavat rokotuksia edelleen valheellisesti tärkeimpänä ja tehokkaimpana ennaltaehkäisevänä toimenpiteenä.
Vaikka esimerkiksi influenssakuolemia ekstrapoloidaan keinotekoisesti, rokotevahinkojen määrää vähätellään.
Jos rokotukset todella toimisivat niin hyvin kuin toistuvasti väitetään, lukuja ei tarvitsisi vääristellä, vaan myönteinen
vaikutus näkyisi silloin luvuissa ilman manipulointia.
Ei olisi myöskään tarvetta luoda pelkoa sairastumisesta, kuten esimerkiksi flunssan
kohdalla, ekstrapoloimalla lukuja keinotekoisesti.
Jos kortit pelattaisiin avoimin kortein ja rokotusten vaikutus olisi todella niin hyvä, useimmat ihmiset
rokotettaisiin vapaaehtoisesti - ei pelosta vaan vakaumuksesta.
Jos haluatte lisätä ihmisten luottamusta rokotuksiin, miksi ette esitä todellisia,
selkeitä, manipuloimattomia lukuja ja tilastoja?
Vai eikö rokotusten tehokkuudesta ole olemassa mitään todisteita, joihin ei liity petosta, manipulointia tai kätkemiskeinoja?
Se, että tällainen petollinen järjestelmä pystyi selviytymään vuosisatojen ajan, oli mahdollista vain siksi,
että sitä pidettiin elossa voimakkaan propagandan ja taustalla toimivien verkostojen avulla.
Voit lukea lisää tästä Robert Kochia ja Louis Pasteuria koskevasta tutkimuksesta
Vetopedia.org-sivustolla sekä WHO:n Kla.TV-ohjelmasta.