Statisticile sunt falsificate cu nerușinare pentru a dovedi presupusa eradicare a rujeolei
prin vaccinare în Scandinavia și America Latină.
Dar rămâne întrebarea cum au putut fi manipulate statisticile privind bolile în așa fel încât
poliomielita să pară eradicată la scurt timp după introducerea campaniilor de vaccinare?
Ce trucuri sunt folosite pentru a promova vaccinarea antigripală, folosindu-se un număr complet
exagerat de presupuse decese cauzate de gripă?
Mass-media, autoritățile sanitare și alte organisme oficiale susțin de zeci de ani că germanii pun
în pericol obiectivul global de eradicare a rujeolei prin scepticismul lor față de vaccinare.
Dacă se dorește consolidarea încrederii oamenilor în vaccinuri, de ce nu sunt
prezentate cifre reale, clare, nemanipulate?
În mod repetat suntem îndoctrinați cu convingerea:
„Vaccinările sunt printre cele mai importante și eficiente măsuri preventive disponibile în medicină.
Dacă se ating rate ridicate de vaccinare, este posibilă eliminarea agenților patogeni
individuali la nivel regional și, în cele din urmă, eradicarea lor la nivel mondial."
Dar este adevărat? Sau această credință în vaccinuri este doar un mit?
Paul-Ehrlich-Institut avertizează pe site-ul său:
„(Despre vaccinuri) circulă o multitudine de mituri, jumătăți de adevăruri și dezinformări specifice (...)."
În acestă emisune, Kla.TV expune unele mituri înfiorătoare și
dezinformări deliberate cu privire la vaccinări.
Cu toate acestea, aceste mituri și dezinformări sunt de obicei răspândite de aceleași organizații care pretind
că luptă împotriva dezinformărilor și miturilor.
Mitul 1: eradicarea cu succes a rujeolei prin programe de vaccinare?
În emisiunea „Scădere cu 99% a deceselor cauzate de rujeolă ÎNAINTE de începerea vaccinărilor –
statisticile privind mortalitatea demască trucul propagandistic al industriei farmaceutice" , Kla.TV a
arătat deja că nu vaccinările, ci îmbunătățirea nivelului de trai și situația nutrițională
mai bună asociată, îmbunătățirea igienei etc. au dus la scăderea bolilor precum rujeola.
Ca urmare, rata mortalității pentru multe boli temute anterior a scăzut practic la zero
chiar înainte de introducerea vaccinurilor.
Chiar și cei mai fermi susținători ai vaccinării trebuie să recunoască acest lucru.
Cu toate acestea, ei subliniază că, pentru a evalua eficacitatea vaccinărilor, nu trebuie luate în
considerare decesele, ci cazurile de îmbolnăvire înainte și după introducerea vaccinărilor.
Acoperirea vaccinală cuprinzătoare a dus la o reducere drastică a cazurilor de rujeolă sau chiar
la eradicarea completă a rujeolei în multe țări.
Dar este acesta cu adevărat cazul? La suprafață, cifrele și statisticile prezentate par să vorbească
cu adevărat în favoarea succesului vaccinărilor.
RKI, de exemplu, afirmă: „Potrivit OMS, numărul estimat de cazuri de rujeolă transmise la nivel mondial a
scăzut cu 71% între 2000 și 2024, de la aproximativ 38 de milioane la aproximativ 11 milioane de
cazuri, datorită vaccinării împotriva rujeolei."
Wikipedia susține: „Vaccinările au redus foarte mult numărul de cazuri (de rujeolă)
în trecut, cu peste 95% între 1980 și 2013."
Continentul sud-american și nord-american este practic lipsit de rujeolă - motivul
pretins, programele de vaccinare sistematice.36]
Finlanda este, de asemenea, subliniată în mod repetat într-o lumină pozitivă.
Süddeutsche Zeitung scrie: „Când vine vorba de vaccinare, experții privesc cu admirație spre Finlanda.
Țara scandinavă a fost prima din lume (...) care a eliminat rujeola (...). În
1996, Finlanda era liberă de rujeolă (...)".
Dar nu degeaba se spune:
„Nu aveți încredere în nicio statistică pe care nu ați falsificat-o voi înșivă."
Este posibil ca numărul cazurilor de rujeolă să fi scăzut drastic nu datorită programelor de vaccinare
la nivel național, ci din cu totul alte motive.
Prin urmare, Kla.TV a analizat mai atent cifrele și statisticile pentru dumneavoastră.
FACTORI CARE INFLUENȚEAZĂ STATISTICILE
1. Comportamentul de raportare al medicilor
Dacă un medic se confruntă cu un pacient care a fost vaccinat împotriva rujeolei, acesta poate fi mult mai
atent și prudent în a verifica dacă pacientul are într-adevăr rujeolă - de exemplu, prin
efectuarea unui test de laborator suplimentar.
Pe de altă parte, în cazul unui pacient nevaccinat cu simptome de rujeolă, medicul va
diagnostica rujeola mult mai rapid și probabil va renunța la un test de laborator.
Astfel, cu cât mai mulți pacienți sunt vaccinați, cu atât mai rar medicul va diagnostica
„rujeolă" - și va aștepta confirmarea în laborator.
Cu o rată de imunizare ridicată, vor exista mai puține cazuri de rujeolă în statistici.
Cu toate acestea, acest fapt poate explica doar parțial presupusa „eradicare" a rujeolei
în țările din America Latină sau în Finlanda.
2. Manipularea statisticilor prin înregistrarea diferită a cazurilor de rujeolă
Deoarece rujeola poate fi ușor confundată cu alte boli cu erupții cutanate, cum ar fi rubeola
sau scarlatina, se verifică adesea în laborator dacă este într-adevăr rujeolă.
Majoritatea cazurilor suspecte de rujeolă examinate nu pot fi de obicei confirmate în laborator.
Adesea, nici 10 %, uneori chiar mai puțin de 3 % din cazurile de rujeolă nu sunt confirmate în laborator.
Datele din Anglia, de exemplu, arată că uneori doar 0,3 % din cazuri au putut fi confirmate în laborator.
Această discrepanță mare între cazurile suspectate și cazurile confirmate în
laborator oferă un mare potențial de manipulare.
Numărul de cazuri de rujeolă variază foarte mult în funcție de faptul dacă toate cazurile (suspectate) de
rujeolă apar în statistici sau dacă se înregistrează doar numărul de cazuri de rujeolă
confirmate în laborator, care este uneori de 10 sau 100 de ori mai mic.
Unele țări înregistrează numai cazurile de rujeolă confirmate în laborator, în timp ce în alte țări
toate cazurile suspecte sunt incluse în statistici.
Acest lucru trebuie luat în considerare atunci când se compară diferite țări.
Statisticile privind cazurile de rujeolă pot fi falsificate prin înregistrarea doar a cazurilor de
rujeolă confirmate în laborator de la un anumit moment dat, dar fără a menționa acest lucru separat.
Apoi, numărul cazurilor de rujeolă scade brusc de la un an la altul la o zecime, o sutime sau chiar o mie.
Acest lucru poate fi apoi vândut ca un succes al vaccinării.
Ceva de genul acesta poate fi observat de fapt.
În multe țări, a existat o scădere bruscă și abruptă a cazurilor de rujeolă între
1980 și 2010, adesea de la un an la altul.
În 2005, de exemplu, au fost înregistrate 6 200 de cazuri de rujeolă în Turcia; în 2006 au existat brusc
doar 34 de cazuri, iar un an mai târziu doar 3 cazuri.
După cum reiese din documentul oficial „OECD Health Statistics 2022", în Turcia s-a decis în 2005
ca numai cazurile de rujeolă confirmate în laborator să fie înregistrate cu efect imediat.
În Finlanda, care este întotdeauna lăudată pentru că rujeola a fost suprimată acolo datorită
vaccinărilor, a existat un salt de la 1 032 de cazuri în 1989 la doar 3 cazuri în 1990 .
În 1987, s-a decis să se includă în statistici numai cazurile confirmate în laborator și se
pare că această decizie a fost pusă în aplicare în mod consecvent începând cu 1990.
De atunci, au fost înregistrate numai numere cu o singură cifră în locul
numerelor anterioare cu trei până la patru cifre.
În anii „90, numărul cazurilor suspecte era încă de patru cifre, dar numai cele
confirmate în laborator erau incluse în statistici.
În Marea Britanie, 4.844 de cazuri de rujeolă au fost înregistrate în statistici în 1997,
dar în 1998 au existat brusc doar 74 de cazuri.
În Madagascar, numărul de cazuri de rujeolă a scăzut de la 35 558 în 2004 la numai 2 cazuri în 2006 .
În Chile, au fost înregistrate 2 098 de cazuri în 1991 și doar 1 caz în anul următor.
În Belgia, au fost înregistrate 3 869 de cazuri de rujeolă în 1997, dar niciun caz în anul următor.
Același lucru poate fi observat în țări precum Cuba , Honduras , Ecuador , Republica
Dominicană , Canada , Suedia , Norvegia și SUA .
Astfel de scăderi bruște ale statisticilor nu pot fi explicate prin cea mai bună campanie de vaccinare.
Chiar și imunizarea în masă ar putea duce, în cel mai bun caz, la un declin mai lent și continuu.
Cu toate acestea, aceste salturi în date pot fi ușor explicate prin faptul că, de la un anumit
moment dat, doar cazurile confirmate în laborator sunt incluse în statisticile țărilor în cauză.
OMS nu menționează acest lucru. În schimb, îi place să citeze aceste țări drept exemple și dovezi ale
presupusului succes al vaccinării împotriva rujeolei.
Cu toate acestea, această scădere a numărului de cazuri nu are nimic de-a face cu vaccinările.
Deci, nu se ezită să se recurgă la falsuri evidente pentru a menține mitul conform căruia
vaccinurile au redus cazurile de rujeolă. Acest lucru este dovedit și de următorul grafic.
Acesta provine din prezentarea Power Point 2011 „Achieving and Sustaining Measles and Rubella
Elimination" a Organizației Panamericane a Sănătății (OPS), un fel de suborganizare
a OMS pentru țările din America Latină .
Acesta este un raport privind programul de eliminare a rujeolei pentru țările din America Latină.
Graficul este destinat să ilustreze succesele extraordinare ale vaccinării în eliminarea rujeolei.
De asemenea, nu ar trebui omisă trimiterea îndrăzneață de sub grafic conform căreia acest program de eliminare
a rujeolei ar fi prevenit 3,2 milioane de cazuri de rujeolă și 16 000 de decese cauzate de
rujeolă și ar fi economisit 208 milioane de dolari americani în costuri de tratament.
În versiunea anterioară a raportului din 2010, a fost prezentat același grafic; axa Y a
fost, de asemenea, etichetată „Cazuri confirmate".
Dar existau și două asteriscuri mici superscript, cu nota din stânga jos:
„Înainte de 1995, cazuri raportate" - adică „cazuri raportate înainte de 1995".
În limbaj simplu:înainte de 1995, graficul prezintă cazurile raportate (suspecte) de rujeolă,
iar din 1995 încoace numai cazurile „confirmate"
Desigur, dintr-o dată există mult mai puține cazuri.
Nota de subsol, care se referea la schimbarea înregistrării din 1995, a fost
pur și simplu omisă în versiunea mai nouă.
Wolfram Klingele, care a descoperit acest lucru, numește pe bună dreptate acest grafic complet
falsificat o „denaturare nerușinată", care din păcate nu este un caz izolat în acest subiect.
Presupusele succese ale vaccinării împotriva rujeolei care sunt citate în mod repetat sunt, prin urmare, ele
însele mituri și dezinformări, deoarece se bazează pe manipularea statisticilor,
informații înșelătoare și falsificări nerușinate.
Cu toate acestea, OMS, autoritățile sanitare și mass-media nu obosesc niciodată să afirme că Germania
pune în pericol obiectivul global de eliminare a rujeolei din cauza unei presupuse oboseli a vaccinării,
deoarece există mult mai multe cazuri de rujeolă în Germania în comparație cu țările industrializate
precum Finlanda sau țările din America Latină.
Ceea ce nu se menționează, însă, este că, spre deosebire de Finlanda sau America Latină,
Mitul 2: Vaccinul oral a eliminat poliomielita
Confirmarea laboratorului nu este singura zonă care poate fi înșelată.
De asemenea, o boală poate dispărea aproape complet de la un an la altul prin schimbarea definiției bolii.
Poliomielita este un exemplu practic excelent al unei astfel de fraude statistice:
Ministerul Federal al Sănătății și Institutul Robert Koch afirmă: „nimeni din Germania nu a mai
fost infectat cu poliomielită de peste 25 de ani.
Vaccinarea, care a fost introdusă la începutul anilor 1960, a jucat un
rol-cheie în reducerea poliomielitei. (...)
În 1962 a avut loc introducerea pe scară largă a vaccinului viu împotriva poliomielitei,
care a fost administrat sub formă de vaccin oral cu ajutorul unei bucăți de zahăr.
„Vaccinarea este dulce, poliomielita este crudă", era motto-ul.
De atunci, poliomielita a fost în declin în această țară."
„În timp ce aproape 4 700 de copii au contractat poliomielită în Republica Federală
Germania în 1961, în 1965 mai puțin de 50 de copii.
Din 1990, în Germania nu au mai apărut boli cauzate de poliovirusuri sălbatice."
Dacă vă uitați mai atent, apare următoarea imagine:
Înainte de introducerea vaccinării împotriva poliomielitei, cazurile în care
simptomele de paralizie apăreau doar într-o singură zi erau înregistrate ca poliomielită.
După introducerea vaccinării, criteriile de diagnostic au fost modificate, astfel încât, de atunci încolo, au
fost considerate poliomielită numai cazurile care prezentau simptome de
paralizie pe o perioadă de 60 de zile.
În același timp, cazurile mai ușoare, care erau înregistrate anterior ca poliomielită și care
constituiau majoritatea cazurilor de poliomielită, au fost înregistrate în prezent sub diverse
alte boli, cum ar fi „paralizia flască acută (PFA)".
Prin urmare, poliomielita nu a fost eradicată, ci doar au fost inventate nume diferite pentru
poliomielită, astfel încât aproape că nu există cazuri „reale" de poliomielită în statistici.
Doar aceste modificări ale definițiilor bolii au dus la o scădere bruscă a cazurilor de poliomielită pe
hârtie, practic peste noapte - ceea ce, desigur, nu a avut absolut nimic de-a face cu imunizarea.
Cu toate acestea, s-a dovedit că vaccinarea orală în sine a cauzat în mod repetat
cazuri de poliomielită, inclusiv decese.
În plus, milioane de oameni din întreaga lume au primit vaccinuri împotriva poliomielitei care au
fost contaminate cu virusul simian cancerigen SV40.
Polio nu este un caz izolat. Există și alte boli care au fost denumite brusc
diferit și au dispărut astfel din statistici.
Un exemplu destul de recent este gripa.
Aproape niciun caz de gripă nu a mai fost înregistrat în perioada 2020-2022.
În acel moment, orice persoană cu simptome de răceală era testată pentru coronavirus.
Dacă testul a fost pozitiv, căutarea virusurilor gripale a fost întreruptă, iar cazul a
fost înregistrat ca „pozitiv la coronavirus".
Nu s-a făcut nicio altă distincție cu privire la faptul dacă pacientul era „cu"
sau „de la" coronavirus sau dacă a murit.
Prin urmare, aproape toate cazurile de gripă au fost pur și simplu înregistrate ca și cazuri Covid și
au dispărut astfel din statisticile privind gripa.
Mitul 3: Mii de oameni mor de gripă în fiecare an
Când isteria coronavirusului s-a calmat din nou, atât gripa - cât și publicitatea
pentru vaccinurile antigripale - au revenit.
Înainte ca gripa să dispară aproape complet din statistici în timpul „anilor corona", mijloacele
de informare în masă citau în mod repetat cifre cu cinci cifre ale deceselor cauzate de gripă pe an.
De exemplu, revista „Stern" scria acum zece ani:
„Aproximativ 5.000 până la 10.000 de persoane mor în fiecare an din această cauză.
În iarna 2014/2015, Institutul Robert Koch a numărat chiar 21.300 de
decese cauzate de gripă în Germania. (...)
Faptul că atât de mulți oameni mor din cauza gripei nu ar trebui să fie cazul.
Pentru că există un vaccin împotriva virusurilor gripale."
Institutul Robert Koch (RKI) citează cifre comparabil de ridicate.
Aceste cifre sunt adesea folosite pentru a stârni frica, în scopul de a
comercializa vaccinarea antigripală ca o soluție.
În schimb, Oficiul Federal de Statistică menționează doar 79 de decese cauzate de gripă în
2014 și 700 în 2015, adică nu cifre de 5 cifre, ci doar cifre de 2 până la 3 cifre.
Dacă adunăm aceste două cifre, obținem 779 de decese cauzate de gripă pentru iarna 2014/2015, dar nu 21 300.
Între 1998 și 2016, Oficiul Federal de Statistică a înregistrat doar câteva sute de decese
cauzate de gripă pe an, în unele cazuri doar 70 până la 80 de decese pe an.
Cum poate fi explicată diferența dintre presupusele 10 000 - 20 000 de decese cauzate de gripă pe an și
numărul real de decese cauzate de gripă înregistrate?
De ce cifrele furnizate de Institutul Robert Koch și citate în mass-media sunt mult mai mari
decât cifrele Oficiului Federal de Statistică?
Wolfram Klingele, autor specializat pe tema „Bolile infecțioase și vaccinarea", suspectează că acest lucru
se datorează definiției bolii „gripă" și categorizării acesteia - și amestecării
categoriilor "gripă" și "pneumonie" , adică pneumonie.
Până în 1997, categoria „Decese cauzate de gripă cu pneumonie" a existat alături de categoria
„Decese cauzate de gripă" în rapoartele federale privind sănătatea. Wolfram Klingele a aflat:
Cu toate acestea, începând cu 1998, un mic cuvânt a fost schimbat în tăcere și în secret și puteți deja să
produceți titluri frumoase despre câte mii de decese se presupune că există în fiecare an din cauza gripei și
să îndemnați oamenii să se vaccineze împotriva virușilor gripali, dacă este posibil,
deoarece: din 1998 nu se mai numește de obicei „gripă cu pneumonie", ci „gripă și pneumonie"!
Prin înlocuirea cuvântului „cu" cu legătura „și", numerele din această categorie se schimbă enorm (...)"
„Deci, numărul mare de decese cauzate de pneumonie este acum indirect atribuit
deceselor cauzate de gripă prin cuvântul „și"!
Cele 60 de decese cauzate de „gripă cu pneumonie" (...) în 1997 au devenit 17 501 decese
cauzate de „gripă și pneumonie" (...) în 1998!
Acest lucru ar putea fi denumit în mod colocvial „prestidigitație".
În același mod, s-ar putea categoriza în consecință, de exemplu: „Gripa și decesele în trafic ..."
Această „prestidigitație" a fost utilizată nu numai în Germania, ci și în SUA începând cu 2001.
În articolul: „Sunt ratele mortalității cauzate de gripă din SUA mai mult PR decât știință?" din British
Medical Journal, Peter Doshi arată cum sunt generate cifre mult prea mari privind
mortalitatea cauzată de gripă în SUA prin rezumarea deceselor cauzate de gripă și pneumonie.
Pentru a obține un număr mult mai mare de cazuri de gripă, categoriile gripă și pneumonie au
fost amestecate în statisticile privind mortalitatea atât în Germania, cât și în SUA.
Cu această cifră falsificată de 15-20 000 de decese cauzate de gripă pe an, oamenii sunt induși în
eroare și ținuți în teamă pentru a crește dorința de a fi vaccinați împotriva gripei sezoniere.
Deoarece vaccinarea antigripală trebuie repetată anual, aceasta este o oportunitate de afaceri profitabilă.
Dragi spectatori! Adesea este vorba doar de o mică manipulare:
Cuvântul „și” în loc de „cu", un asterisc lipsă care ar trebui să indice o schimbare în înregistrare
sau schimbarea neobservată a criteriilor de diagnostic de către autoritățile sanitare.
Cu toate acestea, aceste mici detalii au o mare importanță:
Ei continuă să comercializeze și să facă publicitate falsă vaccinărilor ca fiind cea
mai importantă și eficientă măsură preventivă.
În timp ce decesele cauzate de gripă, de exemplu, sunt extrapolate în mod artificial, numărul leziunilor
provocate de vaccin, pe de altă parte, este minimizat.
Dacă vaccinurile ar funcționa într-adevăr la fel de bine cum se afirmă în mod repetat, nu ar fi
nevoie să se răsucească cifrele, ci influența pozitivă ar apărea în cifre fără nicio manipulare.
De asemenea, nu ar mai fi nevoie să se creeze teama de îmbolnăvire, cum este cazul gripei, de
exemplu, prin extrapolarea artificială a cifrelor.
Pentru că dacă cărțile ar fi jucate cu fața în sus și efectul vaccinării ar fi chiar atât de
bun, majoritatea oamenilor s-ar vaccina voluntar - nu din teamă, ci din convingere.
Dacă se dorește consolidarea încrederii oamenilor în vaccinuri, de ce nu sunt prezentate
cifre și statistici reale, clare, nemanipulate?
Sau nu există nicio dovadă a eficacității vaccinurilor care să nu implice
fraudă, manipulare sau trucuri de jonglerie ?
Faptul că un astfel de sistem fraudulos a fost capabil să supraviețuiască timp de secole a fost posibil
doar pentru că a fost menținut în viață prin propagandă puternică și rețele din spatele scenei.
Puteți afla mai multe despre acest lucru în cercetările despre Robert Koch și Louis Pasteur de pe
Vetopedia.org și în emisunea Kla.TV despre OMS. XX
cazurile fără confirmare în laborator sunt incluse în statistici și în Germania.